183 
63. A KECSKEFEJŐ. 
Egyéb neve: lappantyú, álmosfilkó, bagolyföcske, 
kecskeszopó, málonfekvő. 
(Caprimulgus europaeus L.) 
Leirás. Rigó nagyságú, de hosszabb madár, melynek sok 
különös tulajdonsága van. Nagyon finom, lágytollú madár, 
tollazata, szinezete pedig nagyon emlékeztet a baglyokéra, 
avval a különbséggel, hogy kevés benne a baglyok tollának 
a sárgasága s annál több a hamuszürke, sötétbarnán és el- 
mosódva larkálva. A fark két középső tolla szép szürke, feke- 
lés pontokkal és szakadozott rovásokkal. Feje nagy; szeme 
sölét és nagy, barna, az alkonyat sötétjében is láló szem. 
Csőre picziny, mögötte azonban roppant nagy, öblös száj nyi- 
lik, melyet felső széle felől erős sörték tesznek fogóssá. 
Lába kurta, gyenge. Fészke nincsen. Fészekalja két fehéres, 
sötétebben fe ]hőzötti és mintegy márványozott tojás, melyet 
az erdőben a puszta földre let tojik és ott ki is költi. 
Élete módja. A kecskefejő, az alkonyat és késő est madara. 
A mint a nap leáldozott és terjedni kezd a kora est homálya, 
a kecskefejő elhagyja nappali tanyáját, mely vén fák ágain 
van, a melyeken hosszában telepedik meg, úgy, hogy színé- 
vel mintegy beléolvad a kéreg szinébe ; szárnyra kap. és sajál- 
ságos imbolyg jó, de sebes röpüléssel neki iramodik a sík- 
ságnak, az erdők üsztásainak vagy nyíltabb közeinek és mint 
a fecske, röptében kapkodja el az éjjel járó bogárságot, e kö- 
zött még a legnagyobb pilléket is. 
Nagyöblű szájából és abból kigondolva, hogy a kecskefejő 
járáskelésében sokszorosan JE a marhaállások tájára, 
olt levágódik, ismét szárnyr: . kap és lappangva keresgélni 
látszik, ráfogja balgatag emberek hite, no meg egy kicsit 
babonája i is, hogy azért jár a jószág körül, hogy elszopogassa 
a lejet. Pedig dehogy ! ! Minden pásztorember és szemes gazda 
tudja, hogy a marhaállások hulladékjában nagyon megterem 
a bogárság és hogy ez alkonyatkor kel szárnyra, hogy nászt 
tartson ; tudja ezt a ke eskefejő is és éppen ez a bogárság 
csábítja a jószág állásai felé. 
Hasznos, védelemre érdemes, már elég ritka madár. 
