195 
69. A CZAN KO. 
Egyéb neve: fütyülő snyetft, piroslábú snyetf. 
(Totanus totanus L.) 
Leirás. Jó rigónyi. Ez 15 egészben kendermagos, de inkább 
foltos és keresztberovott csíkokkal ékes, hosszúcsőrű, piros- 
lábú madár; lábai elég hosszúak és az ujjak között már egy 
kis uszóhártya is látható. Farka fehér, sötéten keresztbe róva. 
A sötét szárnyon fehér tükörfolt. Hasafele az oldalakban he- 
gyes és csepp alakú foltokkal borítva. Fészke vizes rétségben, 
zsombékos helyeken, torzsák között, kis mélyedése kben áll 
és bizony csak almozott. Fészekalja négy körtealakú (ojás, 
mely a fészekben hegyével van körbere mdezve, színe agyag- 
sárgás földön szürkés és sötétbarna pontokkal és foltokkal 
tarkított. 
Élete módja. A hol meg van telepedve, mint a rétségben 
és mocsaras helyeken, ott -ékes és hangos tőle a tájék és a 
levegő ege. Tarkaságával, piros lábával fölröppenéskor jól 
esik a szemnek, szép, messzehangzó fültyülésével gyönyör- 
ködteti a fület. Jó futó s a vízbe begázolva szükségből úszik is. 
Fészke táján mikor már pelyhesei kibujtak, megindítja az em- 
bert bánatos hangjával, melylyel kiesinyeit félti, de ezermes- 
lerségével is, mely mind arra való, hogy az embert elcsalja, 
meglév eszsze. Siránkozva leereszkedik a földre, bókolgat, 
fütyi ül, majd fut, mintha mondaná: jer utánam emberfia. Ha 
már a kerengésből kifogyott, leereszkedik facsúcsra, karóra, 
még a telegraf drólján is próbálgat megállani. Kszbe még 
keserv esebben jajgat, mint maga a bíbiez madár. Még a lövés 
sem riasztja el : levág, eltünik, de kis várlatva ismét csak helyi 
van és folytatja keserves jajgatását. Fülyje: dlüdlüdlüdlü- 
di-d1-didl-dié messze hangzó. Mint minden mocsármelléki 
gázló madár, a czankó i5 nagyétű és jó gyomrú madár, mely 
mohón és buzgón irtja a bogárságot, a szöcskét, sáskát, csi- 
gát, mind a növevények hasznára, és hasznára az embernek 
is, a kinek a tómellék sokszoros hasznot hajt. Vonuló madár. 
