197 
70. A GÓLYA. 
Egyéb neve: czakó, eszterág, gagó, koszta. 
(Cicoma cicoma L.) 
Leirás. Nagy, hosszúlábú madár, erős hegyes csőrrel. Teste 
fehér, a szárny evező-tollai feketék ; lába, esőre piros ; feketésen 
szemők. Fészke az emberi hajlék oromzatán, kéményein , kaz- 
lakon, de itt-ott fákon is áll, néha telepet is alkotva. Fészke, 
a melyhez évről-évre visszatér, eredetben lapos ; alapja vastag 
ágfa, melyre majd vékonyabb ágacskák jönnek, majd gyep- 
darab, széna, szalma alkotja csészéjét. Evről-évre pótolgatja, 
mitől a fészek vastag lesz és végre kedves fészkelő tanyája a 
verébnek is. Fésze kalja háromtól öt tojásig való ; a tojás nagy, 
színe fehér. A pár együttesen felváltva egy hónap alatt költi 
ki apróit, de a tojónak mégis csak több jut a kotolásból. 
Élete módja. A gólya is gázoló madár, mely azt a rétséget 
szereti, a melyben elgázolhat táplálékja után ; de az emberhez 
simulva, belétalálja magát gazdaságába ís és szorgalmasan 
járja a luczernást, a lóherést és hasonlókat. Begyét megrakja 
mindennel, a mi él s a mit bekaphat, a kis szöeskén kezdve a 
termetes kigyóig. De hát éppen ez a baj: bekapja a földön 
fészkelő hasznos kis madár porontyait is, a mivel bizony kárt 
is teszen és napjainkban sok a vadászember, a ki fészekrab- 
lásáért keményen megszólja a gólyát — itt-olt bizony már 
fütyül is feléje a puska golyója, sörélje. Szent madárnak tették, 
tudjuk pedig, hogy cminden szentnek maga felé hajlik a keze) , 
a szent gólyának meg a csőre. No de Itt 15 az az igazság, hogy 
tovább tart a bogárszedés, mint a többi, a mi aztán a gólya 
javára lesz irva. Azután pedig befogadtuk ősi soron szerele- 
tünkbe — bajos ám azt onnan kizavarni ! 
Már nagyon kora őszszel a gólya is gyülekezik, mindig egy 
és ugyanazon a határrészen. Egy szép napon aztán szárnyat 
bont a sei reg és akkor beteljese "dik Petőfi szava : 
Jön az ősz, megy a gólya már, 
Hideg neki ez a határ. 
Ár 
