A VIZÍTYUK. 
Egyéb neve nincsen. 
(Gallinula chloropus L.) 
Leirás. Kicsit nagyobb a fogolymadárnál, de zöld lábai, 
különösen ujjai sokkal hosszabbak. A sz: írny hajlása táján egy 
kis sarkantyúféle érezhető. Homloka csupasz holddal, a hold 
szine piros. Szeme-esillaga kárminpiros. Nyaka és egész dol- 
mánya sötét zöldes-olajbarna, a test többi része palaszinű. 
A farok alja közbül sötétszínű szélein fehéressárgán szegve. 
A szárnyat tartó oldaltollak fehér végekkel, melyek a szárny 
szélén végigfutó fehér sort alkotnak. Csőre zöldes, tövén piro- 
sas. Készkél mindig, vagy legalább leginkább a partisás elhalt 
üstökeibe rakja s a száraz levelet használja fészekalomnak. 
Fészekalja rendesen tíz tojás felé is van. A tojás színe: hala- 
vány sárgás-vöröses alapon ibolyásan foltozott és vöröses- 
barnán szeplőzött. 
Élete módja. Szereti a jól koszorúzott tóságot, melynek 
szélein tanyázik. Igen ügyesen kúszik fel a nádra és igen szé- 
pen szaporán úszik, noha úszóhártyája nincsen; még bukik 
is és hosszan kitart a víz alatt; ha üldözik, lebukik és csak 
néha üti ki éppen csak csőrét a víz színe fölé, hogy lélekzetet 
vehessen. Nagyokat lépve, de szaporán futós és boldogúl 
még a vízitök kerek levelein, a hináron és úszó gazon Is, mert 
hosszú lábujja megóvja a beszakadástól és bemerüléstől. 
Nagyon kedves és a hol nyugton hagyják, nagyon bizalmas 
madár 15, mely nem vét se mkinek, de annál n: agyobb ékessége 
a tóságnak. Táplálékja rovar, vízilenecse; esipegeti a kibúvó 
zsenge nád és sás husos hegyét. Szóval ártatlan, és inkább 
hasznos madár. 
Farkinczáját mindig fenhordja és akár fut, akár úszik, min- 
den mozdulaton egyet billent szép fejével. El sem képzelhető 
kedvesebb látvány, mint mikor a vízityúk először vezeti ki 
8—10 diónagyságú, bársonyfekete, hunczutkás szemű csirkéit 
a vízre. Minden védelemre érdemes. 
