S80. A NYÍLAS RUCZA. 
Egyéb neve: öreghegyes, gémnyakú kacsa, orsófarkú 
rucza, villásfarkú, nyílfarkú, nyársfarkú, fáczány- 
farkú, fecskefarkú rucza. 
(Dafila acuta L.) 
Leirás. Valamivel kisebb, de karcsúbb, hosszabb a lőkés- 
nél ; farka hosszan, nyársszerűen kinyúló középtollakkal, 
ezért neve nyárs — vagy nyílfarkú is ; nyaka hosszú, vékony — 
ezért gémnyakú. A gácsér tavaszra kelve gyönyörűen ékes 
madár; szárnyatükre ragyogóan zöldzománezú, felülrozsdásan, 
alul fehéren szegve. Feje sötét dohányszínű, a pofákon rezes ; 
a nyak mindkét oldalon fehér, középen a larkólól lefelé feke- 
lés. Egész hasafele fehér ; dolmánya fehér, igen finom sűrűn 
álló és hullámosan rovott sötét csíkokkal. A hegyes hosszú 
válltollak feketék, fehér szegővel. A farok feketés, középső 
nyárstollai feketék. Farokalja fekete, lába kékesszürke, csőre 
kékes ; szeme barna. A tojó olyanszínü, mint a tőkés, de nyíl- 
farkú. Fészke sásos, gyékényes és esuhés nyílt tavakon lor- 
zsákon épül. Fészekalja nyolez, tíz tojás, mely zöldes, kisebb 
és kevésbbé vaskos a tőkésruezáénál. 
Élete módja. Vad, bajosan megvigyázhaló ruczamadár, 
mely vonuláson tömegesen is érkezik, de elvonúl és csak 
kisebb. számban telepedik meg bajosabban megközelíthető 
tavainkon, így a Balaton roppant berkeinek rejtett rónavizel- 
ben, különösen a se kélyeseken, a hol a fehér vizirózsa, köz- 
néven vizitök, és a vizisárga virít, leveleivel pedig szinte 
elborítja a víz szinét. Ilyen helyeken buzgón keresgél a nyíl- 
farkú tótágasba állva a víz fenekén, mint házi kacsáink is. 
Eledele zsenge vizi növevény, vizilenese és mindennek húsos, 
zsengébb hajtása, hegye ; de legbuzgóbban szedi a vizi bogár- 
ságot, a szitakötők és hasonlók álezáit. Berkeink és rélsé- 
geink tünésével ennek a szép rueczának tanyái mind összébb 
szorúlnak. De azért még nem ritka. 
azás 
