82. A BÚBOS VÖCSÖK. 
Egyéb neve: királyvöcsök, öreg bujár, szakállas vöcsök, 
bódorka, dárévöcsök, kontyos- bóbitás-nagy vöcsök. 
(Colymbus cristatus L.) 
Leirás. Akkora, mint a tőkésrécze ; de nyurgább. Az egész 
madár kinyújtott vékony nyakkal palaczkformájú. Fekete 
fejebúbján hátraszegett kettős bóbita, nyakán, a tarkó tájáról 
indúlva, és köröskörűl finom, szálazott tollakból álló, tö- 
mött gallér, mely belűl rozsdaszínű, szélei felé sötét. Lába 
oldalt vágó, ujjai között kötölt uszóhártya helyett hasított 
keresztbe; bordázott és széles lemezek. A köröm lapos és 
széles. Csőre gyilokszerű, éles-hegyes. A farok mindössze 
pár foszlott mike Hasa fehér, gyönyörűen allaszfényű ; 
hála barna. Szárnyatükre fehér. A tojó kevésbbé sz: ikállas és 
kevésbbé ékes. Fészke békanyálból és korhadásnak eredő 
anyagokból tákolva a víz színén úszik, nem a nád sűrű- 
ségében, hanem a szélek rigyásában lalálható ; egyes nád- 
szálhoz úgy van fogva, hogy egy helyen maradjon. Fészek- 
alja rendesen négy hosszúkás, fehér tojás, a mely azonban 
a hosszú kotolás alatt és a fészek rothadó anyagától elbarnul 
és elszennyesedik. Pelyhesei szürke alapon sötéten csíkosak. 
Élete módja. A búbosvöcsök kitünő bukó s ezt oly 
villámgyorsan végzi, hogy a sörét csak a víz színébe vágó- 
dik. A halastavaknak nagy veszedelme. Biztosabb helyeke n 
több vöcsök egyesül és hajtást rendez a halakra. Bukva lerelik 
ezeket a part felé s mikor a hal már szorúl, a riadó hal közé 
bukva kapkodják a prédát. 
A búbos vöcsök, a meddig lehett — pedig soká birja — 
bukással iparkodik a veszedelem elől menekülni; roppant 
soká marad a víz alatt és azalatt messze bir úszni ; ha messzi 
van a nád, a mely befogadhatná, pillanatra felüti a fejét, 
egyel lélekzik és újból alábukik. 
Szárnyra csak végső szükségben kap és igen messze ver- 
desi a vizet, a míg emelkedni kezd. A magasba érve azon- 
ban elég sebesen és kitartóan száll tova. 
