226 
oda a róka koma — aztán már istenigazában —- csak úgy 
tekinthetett be, mint az a bizonyos varnyú az üres konczba ; 
mert hát nem illett az ő rókaszerszámjához. 
A milyen egyszerű az ókori böles meséje, oly világos és 
érthető annak a tanúsága: hogy t. 1. a gólya nem boldogúl 
az ő szerszámjával olyan élvezetben — mondjuk munkdá- 
ban — mely a róka szerszámjához van szabva és megfor- 
dítva, hogy a róka kudarezot vall ott, a hol csak a gólya 
felelhet meg. 
De a tanúság még tovább is van. És követem is a jó pap 
példáját, hogy inkább kevesebbet markolok, hogy annál töb- 
bet szoríthassak : nem fogok különböző alkotású állatokról, 
mint a milyen a róka meg a gólya, elmélkedni, hanem meg- 
maradok üsztán a madaraknál. 
A madármunka legtökéletesebb és legesudásabb szerszámja 
a szárny, mely megadja a madárnak azt, hogy helyét köny- 
nyen változtathatja. A hova a legsebesebb futó ló, a nyílaló 
szarvasgím csak órák múltán érhet el, oda a madár szárnya- 
szabadján perezek alatt juthat. Igen, mert a nyílaló gímnek 
mégis minden kupaez, minden domb és minden hegy, meg 
minden árok, minden ledöntött fa akadály — ezt pedig a 
madár nem 15 ismeri! Mi is a madárnak a hegy túlsó oldalára 
jutni? Arasznyi idő és ott van! 
A mikor a fecske őszkor bevégezte a gyűlekezést, egy- 
szerre csak hűlt helye marad nálunk. 
Hová lett! Elindúlt messzi, tengerentúli meleg tájakra, 
hogy ott húzza ki azt az időt, a míg itt, szülőföldjén, tél van. 
No és meddig tart a fecske útja azokra a déli, tengeren — 
mondjuk népiesen operencziántúli meleg tájakra? A fecske 
egy másodperez alatt hatvannégy métert is nyílal és evvel a 
szédítő sebességgel órák alatt akkora utat teszen meg, a mely- 
hez a legsebesebb hajónak hetekre és hónapokra van szük- 
sége. Ez a sebes madár tehát munkálkodását, mely a bogár- 
