18 j4 s D. Jon. //ippiyo 



cniot llnmahiiset,». dem de Rvska Clirönikoine oiiilala, Llifvil utför- 

 de pfi Dainiare liall, ocli således alldeles Icke gällt det cgeiiieliga 

 Finland. Om föibållandel väikcligcii vore sådant, så lorde likval, 

 enligt livad jag redaa löriu bärom ylirat mig, hårat icke kuiiua 

 ined lillförsigl den slutsats dragas, alt Häuiälälset först 1 12:ie 

 och 13:de århundradet skulle hafva bosatt sig 1 Finland. Del är 

 ^ mera sannolikt och u»cd historiska principer öfvcreusstämmande 

 alt tro det Hämälaiset fordom bebodt icke allenast eu del af Fin- 

 land ulan ock de nordliga Iraklerue onikiiug Ladoga och Onega, 

 Un att antaga det de därifrån sedermera ulvaudrat till Finland. Fu 

 dådau hastig utvandring af ell lolk som ej var fåtaligt låter kiiaiipt 

 länka sig, så hinge man ej kan up[)läcka en störie impuls im har 

 är synlig. Det går ej sä lätt att sälla en hel folkmassa i rörelse, 

 sedan den engång öfvergifvit sitt Nomadiska lefnadssätt och valt 

 åkcrhrrik och Loskaiisskötsel till sitt yrke. Dessutom stiider delta 



4 



emot det Finska lynnet, som hällre tål och lider, än finner sig 

 uti alt genom svåra moigåugar störas i sin behagliga phlegma. Da 

 iVeslor n])präknar Häniäläiset ibland By^^l'i^ds skaltskyldige folk 

 så måste de rcdau haft en bestämd boningsplats, och om, såsom 

 D:r Sjögren söker uticda, Hämäläiset omkring Oncga först i 12;c 

 århundradet hlefvo skaltskyldige, så hindrar ju sådant ingalunda 

 oss att lanka oth antaga, det de ölriga Hämäläiset redan förut va- 

 rit sk;itl>kv!(ligc. När och af hvilkcn anledning sådant skulle haf- 

 va skedt, torde framdeles kunna tilredas, nu är ännu icke tiden in- 

 ne. Men det modgifver jag rätt giiina att I^ämäläiset i urminnes 



