116 G c s T. GABn. HÂ hi.sT nÔM 



Aiillinieliska iiieiltllalet af dessa i sista koluiiiucii förekom- 

 mande värden gifver det lesnltat, att enheten för dessa vij^ter skul- 

 le varit =67,093 ± 1,935 .Medicinnl-pran =4,2057 ± 0,102 Fran- 

 ska Graiiiincr-, men denna beiaknin}' förulsälter, alt beslbmmelseu 

 eder de små vikterna är lika s.iker son» medelst de siörre, hviikot 

 enligt sakens natnr ej är fullt rikligt. Tillägger innn deremot hvar- 

 je stycke vüleriiij;sräit eflcr sm storlek, ocii anställer räkningen el- 

 ler kämla sannoliklieis-grnndcr, så finnes viglseiilielen halva varit 



= 4,lü6 ± 0,123 Grammer =67,056 ± 1,980 MeJicinal-gran. 



Ville man dock Lortlemna fyra de sisia viglerne JN:iis 27, 

 28, 29, 30, om hviika man kunde med nfigot sken af skäl påslå, 

 att jag godtyckligt i dem antagit antalet af vigtsoiihrterna ; så fin- 

 nes, elter samma grunder som ofvanföre, och med Legaguande af 

 de öfriga, 



vigtscniicien = 4,189 + 0,156 Grammer. 



= 67,426 ± 2,511 ÄJedic. gran. 



Hvilkcidera man ock af dessa ganska litet från hvarandra 

 skilda värden vill aniaga, så laller dock 4,266 Granmier eller 

 68,662 Medicin, gran, som är viglen af den fordna Byzanlinska So- 

 lidus aureus och nuvarande Ryska Sulufnik*) inom gränsorna för 

 deras s.innolika värde, livaraf tillbaka bör slutas, all enheten för så 

 väl de Pallerika som Lappska Vigterna varit den Byzanlinska So- 



*) Se Krugj zur Münzkunde Russlaiids, s. 134. 



