118 Gu ST. G^nn. HÂ lls rnô M 



Lronz * ). J.Tj; tillslâr ail jag i börj;ui luriuodailc Dfic^dl iiiUsMg i 

 deuiia iip()^iri, rucii erkänner nu ait misslaget lag i nun foiniodan. 

 Iblaud de La|>j>länd»ka vi^leiae fiunes en, soin på ivå sidur svncs 

 liafva förlorat mer än en Iredjedel af hela massan, hvilken jag ock 

 deriöre, såsom ofvau ar uppgifvei, ej inlagil i jemförclsen med de 

 öliige. Den har nu på en af de rostade sidorna Lldvil planfilatl, 

 så att den metalliska ytan ren framstår, hvarigeoom det uppdagats, 

 att dea är gjord af smidjero, men varit öfverJragen med etl tunut 

 skal af bronz, som på de oskadda sidorna så tält faslsiller vid jer- 

 nel, alt intet mcllanruui ens med Microscop kan vaiseblifvas. När 

 ju.ui lued k.iimedom om ett sädjut förhållande betraktar de öfriga 

 vigierna. finner man, att de af deuj, som visa rostlläckar, fått dem 

 inifrån sin egeu massa. Tvlfvelsutau har der varit nå^ot hål i 

 hronz-bekläduingen, hvarigeuom valteu iusluppit oeh förorsakat 

 röstningen, emedau man tydligen ser alt rosteu inifrån utskjulit, 

 vidgat hålcu i brouzskalet, och iipprilvit kanterna dcraf. Dessa så 

 heskafladc vigter afficieras ock af Magaeteu; både dragas de deraf, 

 och ställda uära till eu käuslig Compassuâl förorsaka de deuues 

 deviatiouer och oscillaiioner. Sådaae äro i Lappländska sauillngeu 

 N:ris 9, 10, 19 och 27 ; hvarcmot alla de öfrige hvarken äro rosl- 

 skadade, ej heller dragas af Magneten eller verka på Compassen, 

 och beslå således af bronz. Det var eu af dem (N:o 2G), hvars 

 specifica vigt jag faun (T. [., sid. 733) vara 8,851, och hvarefter 

 jag då orätt bedömde alla de öfriga. 

 ♦) Se T. I, aid. 736. 



