170 E. J. BoysDonrr 



^eooiii ccllvafiiad förcuad med n. lacrymalis. Genom fissura or- 

 bit o/i s .sf/j)erior inkofnnien i öf^onliålan , luilüper den uudcr liuf« 

 vudct af m. ob/tquus superior och sauker sig i iure landeii af 

 sarunia muskel der den delar sig 1 finare grenar hvllk.i, i del inre 

 af muskeln, ingå plexus-artade föreningar med grenar af del 4;de 

 iiervparet. Föir an nerven utgrenar sig i nyssnämnde muskel skic- 

 kar den 2 rami cunntwnicantes, en posterior och en anterior, 

 (PI. II. Fig. 3 n. 13 & 14) till «. trochlearis. 



Af hvad som nu Llifvit anfördt, finner man att den första 

 gren af den 3-delte nerven hos fårei skiljer sig ifrån samma gren 

 hos menuiskan hufvudsakligen derigenom alt hos fårel ingen n. 

 frontalis finnes och alt nyss Leskrifne n. trochlearis secutidarius 

 ifrån ifrågavarande nerv utgår och utgrenar sig i m. oblicjuus supe- 

 rior. Dessutom må här anmärkas ganglion ethnioidale hvilket icke 

 Llifvit ohserveradl hos menniskan, utom mindre afvikelser i de sär- 

 skilda nervgrenarnes olika relativa storlek hos fåret och menniskan, i 

 hvilket afseende ram. zygomaticus n, lacrymalis hos fåret i stor- 

 lek vida öfvei träffar samma gren hos menniskan, och àe2n.n. cili- 

 ares lungi extern/, som uigå från n, lacrymalis. 



II. Jtamus secundus n. trigemini s. nervus maxillaris 

 superior (PI. II, Fig. 3, n. 3. PI. III, n. 15). 



Den andra gren af n. trigeminus, eller n. maxillaris su- 

 perior, ar vida starkare än den förslå och utgår från Gaughort se- 



