394 //'. G. La GU s 



]VJ;in må leite fürcslälia sig, all den fiSga, som nu syssel- 

 satt oss, vore llkf^illig. Redan i alliiianhel är all liisloiisk sanning 

 af vigt och inflytande. Delta gäller i synncibet om tidsbesiämnia- 

 gar. Tiden är nemligeu den största af alla makter. Timmar, mi- 

 inuer, sccundcr afgina olla llikcns ödeuj ja de gifva icke sällaa 

 riktning al Lela \crklsljisturien. llvem, — för all liäraf göra lil- 

 lem[)niug pä händelser, dem vi sjclfve öfverlefvat, — hvem vågar 

 med säkerhet påstå, all Sveriges historia under de sista Deceu- 

 uierue icke kunnat få en annan utveckling, dercsl Ilof-Jägmästarea 

 von Greiff den 13 Mars 1809 hade några sccimdcr senare 

 kommit till Borggården vid Lejonhvalfvet af Stockholms Slott; 

 eller monne verldens utseende icke skulle hafva kunnat hlifva helt 

 och hållet förändradt, om, under slaget vid Waterloo, Napoleons 

 Order lillGrouchy hade framkommit några limmar tidigare? — 

 Serskildt, hvad Clas Fleming angår, synes mig hcstämmaadet 

 af hans dödsdag vara af en utmärkt betydelse. Det är ett offer åt 

 hans vödnadsbjudaude skugga, och tillvägabragt derigenom hans 

 rältfärdig^görclse. Ty i sanning, Fleming hade icke kunnat stå 

 till svars ])â "Häfdernas AUherjarting," 1 händelse den 13 Maj 



(]el.se-âr iinnesj mig vetterligen, icke nâgoi'stades uppgifvet. Att lian vid 

 sill Irniilälle varit en gammal man^ kan dock af åtskilliga ouiständighe- 

 tcr med säkerhet slutas. Ty den 9 Febr. 1557 erLüU han af Hert. Johan 

 en donation ; och som han i brelVet kallas Vår Tronian, hade han väl 

 dä redan uppnått en ålder af åtminstone 25 är, Riks-Råd blef han troli- 

 gen IJGI; Lagman i Siidra Finland d. 12 Mars 15G2. Ulan fara lör miss- 

 tag torde man således kunna antaga alt Fleming, då han dog, var öf- 

 vcr 00, kanske nära 70 ar gammal. 



