378 Nils A b ra h. Ursin 



sträcka Rällsläran en Ljelpsam, ledande, hand vid dess invecklade 

 forskuingar, icke knnnat förena sig om gemensam asigt deri, hvem 

 det egentligen skulle lilihoia, antingen den Rälislärde eller Läka- 

 ren, alt afgöra, om en i fråga vorden iiienniska kunde tiilrnknas 

 dess handlingar eller icke. — Onekligt är val det, all den judi- 

 ciela undersökoingen, som ensam är i siånd, att taga under skär- 

 skådande alla de förhållanden och omsiändigheter som tillhöra 

 frågan, lättare och säkrare än något annat, skull kunna i hvarje 

 lörekommaude fall afgöra om ansvarighet. Den Räitslärde, såsom 

 Philosoph, eller åimiustone, hvad hvaije Räitslärd måste var.i, så- 

 som utrustad med grundelig philosophisk hildning, måste kunna 

 genomtränga Mennisko-Själens doldasie gömslen, och derigenom 

 bättre än någon annan komma sanningen på spåren. Men härvid 

 tages för afgjordt, hvad likväl i första rummet alltid borde bevisas, 

 att nemiigen den person, som blifvit föremål för jmliciel under- 

 sökning,- den anklagade, verkligeu är i stånd ull ansvarighet, verk- 

 ligen kan imputeras för hvad han gör eller lålcr. — Men, hur 

 jag mången fråga, är icke just detia, hvad Phdoso|)hen, och såle- 

 des den Rätislarde, är den mast coiujtetenle att afgöra? Ilveiu 

 bättre än Philosophen, kan lyfta den sloja, som så omsorgsfullt 

 höljer Psychés alla herrligheter .'' — så vill det verkcligen syn;is. — 

 Men då Psyche, under sm vandrmg genom jordhivel, itke kau 

 göra sig uppenbar annorlnuda än genom det Oigaii, vid iivilket 

 hon är kedjad så länge Hon irrar bär nere, ej kan nppcMibai.i sig 

 annorlunda än genom det soiuatiska, så uiåsle väl den anses ni:i>t 



