Om ansvarighet vid starka dryckers bruk. 381 



licijas af Rättvisans svärJ, som botade den laglöse. — Och sjelfva 

 straffet skulle LlKva oraiivist, emedau det användes emot något, 

 |>H hvilkei det intet Lesiäniin.mde inflytande kunde halva. 



Mensklig frihet li|Jt;er i Menniskans Sjelfheslämnings-för- 

 niåga genom inre andliga motiv, de der hegrunda Menniskans he- 

 sliil att göra eller ISla. Också h;ir hvarje Menniska inom sig ea 

 känsla af förmåga att efter eget hesint hestiinmia sina handlingar. 

 Dock bestämmes delta beslut icke af viljan antokialiskt, utan af 

 förnufts-motiv, dem Meniiiskaa ej annat kan än godkänna, emedan 

 de äro Meuniskau medfödda, och behöfva blott utvecklas, och det 

 således vore emot Menniskouatur att vägra dem sitt bifall. Eller 

 Lar någon än funnits, som, vid sitt fulla förnufts bruk, kunnat på 

 alfvare påstå, att del sanua icke är sant, det sköna icke skönt, det 

 goda ej godt, dygd icke dygd? — Och lemnar Menniskan de inre 

 andliga moiiverne, lemnar hon förnuftsmotiverue sitt bifall, så må- 

 ste hon ock handla efter dem 5 emedan de bestämma hennes be- 

 slut-, oeb ulan öfvei läggning och utan fattadt beslut kan hon ej 

 handla ; ty Menniskan är icke Automat. 



Men då skulle ju Menniskan aldrig borda kunna handla 

 emot förnuftels bud, aldrig begå förseelser och bron? — Hou 

 kan det också verkcligeu ej, så vidi blott förnufts-niüliverne för- 

 mått att klart framträda. Men förståndet, som har sig uj)pdra«'et 

 alt, vid hvarje förekommande fall, tillämpa förnuhs-moiiverne, för- 

 ståndet vilseleder, af misstag, stundom sig sjelf och meuniskau. Det 



