3?4 Nils j4ss^u. UnsrTf 



niinJAgndc Phanlasicn lrän{;cr Förslåiidrl tillhaka, och föicsiailiiin- 

 taines jaj;ade llvt;t luedf^ifva icke en ornianksaniinaie JjoMnninj;, cit 

 lugnare on»döiiie. En slegiad reiliglicl framkallar ur minsta anled- 

 ning VdJJsainma handlingar; — hans tillslånd ar icke mera friii. 



Vid Rnscls andra grad, ar den Druckne väl ännu i del lie- 

 la vid sina sinnen, ehuru sinnena, sanilelij;a, äio märkharl svagare 

 än vanligt. Men han är redan likasom helt och hallet ryckt uloni 

 sig sjelf. Minne och ForsiSnd hafva, sfi till sågandes, (ullkoniligen 

 öfvergifvit honom; hvarföre han ock handlar sh, som vore han 

 lill, hlotl för det närvarande ögonhlicket. PSågon föreställning on» 

 följderne af dess handlingar finnes icke för hand. Sina öfriga för- 

 hållanden kan han också icke fatta, emedan hela dess foiegSende 

 lefnad är försvunnen ur dess föreställning. Elär Lcliöfvcs del hlatt 

 den aldra minsta anledning, för att komma lidelserna, de der an- 

 nors ocksä äro hos honom i högsta grad stegrade, all upplAga, 

 och våldsamt rvcka honom med sig. Uli ett såddut lillslåud är 

 Menniskaii för sig sjelf och lör andra så myckel farligare, som 

 Lidelsernas magt drar honom oeniotslandeligen med sig, och han 

 dessutom högst sällan är medveten af, livad han egentligen har 

 för sig. — I eit sådant tillstånd är den herusade all anses såsom en 

 Förryckt, ellei kanske snaiare som eu Rasande Vansinnig; och ingen 

 gruud är för handen, all dess handlingar kunde honom lillräknas. 



Vid Rusets tredje eller högsta grad, är den druckne nä- 

 stan alldeles icke mera vid sig sjelf, oeh dess Sinnen halva också 



