Om Mustela Lutreola. 527 



delsen upptäcktes. Euär nu detta onaturliga förfarande icke Llif- 

 vit föranledt af Lrist på föda, måste man söka alr. från andra 

 orsaker härleda detsamma. Troligt är, att Mäiiken, likasom haren, 

 uog tidigt hortdrifver sina ungar, och som, vid ifråga varande fall, 

 ungarne, såsom instängde uti samma rum med modren, icke kun- 

 nat aflagsua sig, torde hon icke haft någon annan utväg alt hlifva 

 dem f]Vitt. Väl anmärktes några dagar förut, alt uugarne icke 

 mera lågo uti det gemensamma Loet, utan vistades än här äu der 

 uti höet, men sådant ansågs såsom en naturlig följd af deras till- 

 vcxt, så mycket licldre som de allaredan voro så laugt for sig 

 komne, alt de ulur handen emoltogo och förtärde de födoämnen 

 mau gaf dem : troligt är emedlertid, alt om ungarne straxt efter det 

 de fält ögon, hlifvit skiljde från modren, skulle de uppnått en giad 

 af tamhet som man icke kan bibringa djur, födde i naturtillståndet. 

 — Anmärkningsvärdt är det äfven, att så ofta man släppte Mänk- 

 ungarne uti vatten, de genast skyndade derulur, samt med tydliga 

 tecken till ovilja nedkröpo uti höet. Redan tidigt visade de spår 

 till sin ilskna natur, genom slagsmål sinsemellan, hvilket isynnerhet 

 inträffade då man förelade dem någon- större fisk e. d., som de 

 hvar jiå sitt håll sökte bortsläpa. Till förekommande häraf sön- 

 derskärs vanligtvis deras födoämnen, så alt en hvar undfick sitt 

 särskilta stycke, hvilket han på ett afsiånd från de andre med snål- 

 het och under smackningar förtärde. — I afseende å djurens fort- 

 plantning tror jag mig böra tillägga, alt Mänkeu torde lefva i sträng 

 Dionogaoii, hvilken förmodan siyrkes derigenom, alt den ena ho- 



