Historiska underrättelser om Boktryckeriet i Finland. 727 



hade del fastat Cousistorii uppmärksaiuLet, alt Studerande skrelvo 

 /ur många Bröllops- och Giaf-skrifter samt, såsom i Prolocollerne 

 1662 d. 23 Juiiii och 1 Octob. sages "Luxuriera utbi Stylo, bru- 

 kandes Deorum Genlilium nomlua," äfveusora "tagit sigh före alt 

 dee strax låla trycka siua Orationer, när dee blifva admiiterade lill 

 alt proDunciera dem, oansedt dee oblier alleenast kunna vara ölvei — 

 sedde, och iutimaiioueriie lembua dee uib aldeeles." Af sådan or- 

 sak stadgades d. 18 Febr. 1663, all icke allenast Eloqueniiœ eller 

 Poëseos Professor, utan äfven Reclor Magnificus och Decanus skulle 

 öfverse Dedicalioner och Titlar; till löljd hvaraf Boktryckaren nu 

 jemväl erhöll förbud all trycka någon sådan , med mindre den 

 vore öfversedd och underskrifven både af Rector och Decanus. 

 Ännu mindre kan någon för Hanson menlig slutsats dragas deraf, 

 att det ofvanföre omtalda förslaget rörande en Correctors tillsät- 

 tande, under hans lid gick i fullbordan, så vida delta skedde, så- 

 som snart visas skall, så kort lid efter det han emoltagit Trycke- 

 riet, all af erfarenheten ännu ingenting kunnat om hans pålitlighet 

 läras-, hvartill kominer, att den uye tjeustemanuen erhöll göroinal, 

 hvilka, enligt hvad af de vid hans antagande fasisiällde reglornc, 

 jemförde med de tili Hansons Fullmagi hörande vilkor, ses kan, 

 aldrig blifvit ansedde såsom ålåge de Boktryckaren, utan troligen 

 varit lemnade uppå deras egen omsorg, som lålo något trycka. 



Vidare innehåller Protocollet d. 12 Aug. 1663, då en ny 

 Stil, Latinsk Mittel aniicjua, till betalning anmäldes, alt Professo- 

 res tyckte Boktryckaren icke hafva gjort rätt deruti, alt han. In- 



