39 



høje Fjelde, og da vi antogc, at vi fra Toppen af et af disse 

 maatle kunne faae en fortrædelig Udsigt over en stor Strækning 

 af Indlandsisen, hvilket navnlig var af stor Viglighed for den 

 paatænkte Isvaudring, besluttede vi at gjere el Forsøg paa at 

 naae dem. Kl. 4 om Eftermiddagen begave vi os da paa Van- 

 dring, ledsagede af 2 Cirøulændere og 2 Grønlænderinder. Vor 

 Vej i.Mk først langs med en bred, rivende Elv, der udmundede i 

 liuvnilik. Denne Elv viste sig snart at være Afløbet fra en stor 

 Sø, som laa tæt indenfor Fjorden. Efter derpaa i et Par Timer 

 at have vandret langs med en anden Elv, der danner Tilløbet 

 til den store Sø, og som i mange Slyngninger flød igjennem en 

 frodig, bred Dal, der til alle Sider var omgivet af høje Fjelde, 

 stege vi op ad en stejl Skrænt og naaede derved et c. 2000 Fod 

 højt Plateau, hvorfra der hist og her hævede sig endnu højere 

 Fjelde til 4 à 5000 Fods Højde. Denne Egn var meget rig 

 paa store Søer og vandrige Elve, der tvang os til at gjøre 

 lange Omveje. Søerne vare dækkede med saa svag Is, at vi 

 kun med Fare for at falde i kunde gaa over dem. Spor af 

 Rener saae vi ikke i denne Egn, men Levningerne af adskillige 

 grønlandske Teltpladse tydede paa, at de tidligere maa have levet 

 her i betydelig iMængde. Kl. 9 om Aflenen rejste vi vort Telt 

 ved Bredderne af en større Sø, 2130 Fod over Havet. Den 

 følgende Dags Morgen Kl. 8 fortsatte vi Vandringen og lode 

 Grønlænderinderne blive tilbage ved Teltet, medens de to Grøn- 

 lændere fulgte med os. Vort Maal var et højt Fjeld, som 

 Grønlæ^nderne kaldte Nukagpiarsiiak (den store Ungkarl); men 

 elierhaanden som vi kom dette nærmere, syntes Udsigterne til 

 at kunne bestige det at være alt andel end gunstige; thi 

 Fjeldet havde meget stejle Sider, og foran det laa der atter en 

 stor Sø. Ved Middagstid opgav den ene af Grønlænderne da 

 ogsaa Vandringen og gik tilbage til Teltet, medens den anden 

 vedblev at følge med os. Efter en meget anstrengende og 

 farefuld Bestigning op over høje, nedskredne Stendynger, naaede 

 vi Kl. 3* 4 Fjeldels Top, der havde en Højde af 48.50 Fod. 



