46 



en ganske, lille (в), hvis Top næppe naaede op i llojde med Over- 

 fladen af den den omgivende Is, medens der i Mord i nogen 

 Afstand derfra laa en hesteskoformet Moræne. Faa Sydsiden af 

 den saaes en Sø. (Se Tav. V, D' og D"i. 



Det vilde have været meget ønskeligt at gaa ud til denne 

 Nunatak, der kun laa en Mils Vej borte, men vi maalte des- 

 værre opgive enhver Tanke derom, da det ikke var muligt al 

 stige ned af Nasausak paa Østsiden, og pau de andre Sider var 

 Isen ikke til at passere. Vort Telt, som vi ikke havde taget 

 med paa Vandringen paa Isen, var c. P/2 Mil borte, og vi havde 

 paa denne Udflugt kun forsynet os med 1 Dags Proviant; des- 

 uden vare vi saa trætte, at vi ikke vilde have kunnet gaa saa 

 langt endnu, saameget mere som Isen paa den Strækning, vi 

 skulde gaa over, var meget ujævn og kløftet. Ved Teltet paa 

 den anden Side af Isen havde vi endnu kun Proviant til 1 Dag, 

 og vi maatte derfor see snarest muligt at komme tilbage til vore 

 Hovedtelte ved Avangnardlek. 



Langt imod NO. saae vi de Nunatakker, som vi havde udsee't 

 til Maal for den længere Isvandring, og mod Vest dannede 

 Davis-Strædet, som et mørkeblaat Baand, Grændsen for dette 

 mageløst storartede og vidt udstrakte Landskab. 



Vejret var udmærket, klart og stille, og vi havde næsten 

 hele Dagen 10° Varme. Myggene, denne sande Landeplage om 

 Sommeren i Grønland, vare da ogsaa, selv i denne llnjde, til- 

 stede i en saadan Mængde og saa nærgaaende, at vi af For- 

 tvivlelse fristedes til at opgive ethvert Arbejde. Vi fik dog 

 tegnet endel Skizzer samt maalt Vinkler, og Kl. 6^ i Lfterm. be- 

 gyndte vi Tilbagerejsen; men, havde Opstigningen været besværlig, 

 saa blev Nedstigningen det endnu mere, navnlig paa det sidste 

 Stykke af Fjeldet, Imidlertid naaede vi dog Kl. 8 ned til Isen 

 og tilbagelagde derefter den samme Strækning, som vi vare 

 gaaede om Formiddagen. Vore Kamikker vare nu uden Saaler, 

 og vi bandt derfor Strømper, Tørklæder, og hvad vi ellers 

 havde, under Fødderne for al beskytte dem mod Isens skarpe 



