71 



gjenvundet en Grønlænders skarpe Sandser, blandt hvilke Sted- 

 sandsen er den mest udviklede. Vandringen var møjsommelig; 

 thi paa Isen kunde man som oftest ikke gaa, da den mange 

 Steder havde en Heldning af indtil 30°, og nedenfor laa Mo- 

 ræner af blødt Ler og Sand, hvor adskillige Elve maatte gjennem- 

 vades. Efter omtrent 2 Timers Forløb havde vi endnu ikke seet 

 vore Telte, og jeg var derfor nærved at vende tilbage til Slæ- 

 derne, under Forudsætning af, at vi vare paa et aldeles forkert 

 Sted, da jeg pludselig hørte den paa Hejsen ellers saa tause og 

 indesluttede Habakuk udstøde et Glædeshyl. Fra el lille Fjeld, 

 vi havde besteget, opdagede hans skarpe Blik igjennem Taagen 

 vore to Telte, og vore Raab bragte nu snart Liv i Lejren; Kone- 

 baaden blev sat i Vandet for at hente os, hvorefter Grøn- 

 lænderne modtoge os med ustandselig Jubel og trykkede gjen- 

 tagne Gange vore Ilænder, da de for lang Tid siden havde op- 

 givet os og troet, at vi vare omkomne i den saameget frygtede 

 Isørken. Nogle Grønlænderinder, fulgte af Habakuk, afgik 

 strax til det Sted, hvor vi vare komne ned fra Isen, for at hente 

 Kornerup og Groth, og disse ankom Kl. 10 om Aftenen til 

 Teltene, hvor de fik en lignende Modtagelse som den, der var 

 blevet os andre til Del. 



Vi vare saaledes alle velbeholdne komne tilbage, og vor 

 Glæde var stor over uden nogen Llykke at være slupne gjen- 

 nem alle de Farer og Møjsommeligheder, hvorpaa vor Hejse 

 havde været saa rig. Hvad de paa Rejsen iagttagne geo- 

 logiske Phænomener angaar, da tillader jeg mig at hen- 

 vise til Kornerups Fremstilling deraf og skal her kun ind- 

 skyde et Par Bemærkninger om Isvandringer i Grøn- 

 land. 



Den Del af Indlandsisen, som vi berejste, turde maaske 

 betragtes som heldig valgt, naar Formaalet for Rejsen er at 

 studere Isen under de forskjelligste Forhold. Delte 

 havde vi god Lejlighed til; thi Isens Overflade var her, hvor 

 den presses ind imellem saamange Nunatakker, af højst for- 



