87 



ere plane og paa Kanterne tilslunipede af el diliexagonalt Prisme, 

 hvis Flader ere matte og tilstede derfor ikke en nøjagtigere 

 Maaling, men tilhøre sandsynligvis эо F^lo. Den er uigjennem- 

 sigtig , har en tydelig basisk (ijennemgang, gulgrøn Farve, og 

 Vægtfylden af et slørre IJrudstykke af en Krystal fandtes al være 

 2,721 ved 21° 6\ medens den grovl pulveriserel var 2,727 ved 

 samme Varmegrad. 



De grovkornede Granitgange optræde temmelig hyppig i 

 den graa Gnejs , men mangle i Glimmerskiferen ved Ikalok- 

 Kuvuilik. Ikke sjeldenl gaar Graniten umærkelig over i Gnejsen, 

 saa al det seer ud, som om der har fundet en Opløsning Sled 

 paa Grændsen mellem dem. 



^^Ш Granit 



Fis. 10. 

 Gnejs i (;r;init ved Agpaiiguil. Fjeldet er 200 Fod hejt. (Kornerup.) 



I Egnen om Agpanguit og Merkuitsok optræder den grov- 

 kornede Gang-Granit i saa mægtige Parlier, at Gnejsen næslen 

 forsvinder; kun hist og her findes deri løssprængle Brudstykker 

 af graa Gnejs og Hornblendegnejs (Fig. 10). I denne Granit 

 træffes underliden Allanil og blaagrøn Apatit. 



Graa, finkornet Granit danner hyppig Overgangen 

 mellem den grovkornede Granit og Gnejsen, hvorimod rød, fin- 

 kornet Granit er sjeldnere (Tuapagsuit i Ameralikfjorden). 



Fn nie И em к orn e I, gulgraa Granit forekommer ved 

 Kangarsuk (63° 10' N. И.) og i iMidlorparliel af hjerget 

 llivertalik paa Nordsiden af Fiskefjorden. Glimmeren er heri 



