94 



В. Havstokdannelser , Terrasser, Moræner 

 og Skurstriber i Yderlandet. 



I den i 1878 undersHglt? Del af Vestkysten undes ikke 

 andre end de foran anførte azoiske Bjergarter, i det mindste 

 er der hidtil ikke iagttaget iiogetsomhelst forsteningsførende 

 Lag i Syd-Grønland, ældre end Glacialperioden. Det hørte 

 derfor med til de mig stillede Opgaver at undersøge de Dan- 

 nelser, der skyldes det nuværende saavelsom det tidligere Is- 

 dække, altsaa især Havstokkene, Terrasserne og Morænerne 

 samt Forekomsten af Skurstriber i Yderlandet. Da Frederiks- 

 haabs Isblink er det største af de mere fremskudte Partier. af 

 Indlandsisen i Syd-Grønland, og hvor Afsmeltningen holder Lige- 

 vægt mod Bevægelsen, saa at der ikke derfra udsendes Isfjelde 

 til det nærliggende Davis-Stræde, afgiver den et passende Ud- 

 gangspunkt for en IJetragtning af de I Nutiden foregaaede 

 Havstok- (og Terrasse-) Dannelser. 



De betydelige Ler- og Sandmasser, som føres med Kivene 

 ud fra Frederikshaabs Isblink og ere dannede ved Is(mis og 

 Vandets Indvirkning paa Fjeldgriinden, have efterhaanden op- 

 hobet sig til vidtudstrakte Hanker foran Ilanden af Isbræen. 

 (See Kaartet C). Største Delen af disse Banker bestaar af Ler, 

 Sand, Grus og kantstødte Sten, tildels en Bundmoræne fra den 

 Tid, da Indlandsisen her, som paa saa mange andre Steder, gik 

 meget længere ud mod Vest end nu og dækkede det meste af 

 den nuværende isfri og beboede Del af Vest-Grønland. Hoved- 

 massen bestaar derfor af cu uordiMiliii; Blanding udcni Lag- 

 dehng, som dækkes af nyere Dannelser, der ere mere eller mindre 

 tydelig lagdelte. Da Materialet til de sidste <;r ført ud af El- 

 vene, (1er her sjcldnere naae en betydelig Mu'gliglied , (îftersom 

 de ikke faae Tid til at lurene sig, før de allerede have naaet 



