97 



dem omgivende Lermasse kan under gunstige Torhold danne 

 en Concretion i Leret. 



Disse Fiskeaftryk , der ere knyttede til særegne Lokaliteter, 

 maa dog betragtes som temmelig sjeldne , og af andre Dyre- 

 former har jeg aldrig seet nogensomlielst Levning paa saadanne 

 Sletter. (irunden hertil maa vel nærmest søges i Vandets 

 Lerholdighed, Sletlernes store Udstrækning og delvise Tør- 

 læggelse. Medens man ved Davets Bredder træffer Klipperne 

 indtil Højvandsmærket besatte med Tusinder af Kurer og Mus- 

 linger, og derimellem ofte store Mængder af Søpindsvin, saa ere 

 disse Dyreformer fuldstændig forsvundne, naar man kommer ind i 

 Nærheden af Isbræerne, hvor Vandet er mere ferskt og lerholdigt. 



Foruden disse Havstokdannelser, der skyldes de nu- 

 værende Forhold, gives der ogsaa andre, der for længst ere 

 afsluttede og svare til de fra Norge saa vel bekjendte Ter- 

 rasser. 



Gaar man fra Frederikshaabs Isblink nordefter forbi Fisker- 

 næs, da passerer man en slørre Strækning af Landet, hvor 

 Indlandsisens Kand ligger langt tilbage. Først i Sermilikfjorden 

 nærmer Isen sig atter til Kyslen , idet man fra Mundingen af 

 Fjorden kun har en halv Dagrejse ind til Isbræens yderste Del, 

 som man imidlertid vanskelig kan konmie til paa Tirund af den 

 før omtalte, foranliggende Sand- og Lerslette, der er tør ved 

 Lavvande. Fjeldene paa begge Sider af Fjordens indre Del ere 

 overordentlig høje, og deres spidse, takkede Tinder have en 

 Højde af 4 — 5000 Fod. Omkring den ydre Del af Fjorden ere 

 Fjeldene derimod paafaldende lave. Her have de alle afrundede 

 og bølgeformede Toppe med Stødsider imod del Indre af Landet 

 og Læsider ud imod Davis- Strædet. Allevegne sees skurede 

 Klippesider og kantstødte Blokke i alle Størrelser, spredte over 

 del hele Terræn sammen med Grus- og Lermasser, og man 

 overlydes let om, at Isen i tidligere Tid har udfyldt hele Sermilik- 

 Ijorden til en meget betydelig Højde over Havet. Den har 

 været forbunden med en lignende Ismasse , som kom ud igjen- 



I. 7 



