101 



(39 Meter) over Havet, og bagved denne findes en Sø og en 

 Dal, hvis Bund er paafaldende jævn, sletteformet. 



De anførte Maalinger af Terrassernes Beliggenhed ere for 

 faa til deraf at uddrage sammenlignende Resultater, undtagen 

 for den laveste Terrasses Vedkommende; thi den ligger paa de 

 Steder, jeg har iagttaget den, i Heglen en 26 — 40 Fod over 

 Havet og indeholder desuden lagdelt Ler, som ikke er iagttaget 

 i de meget højt liggende M. Den Overensstemmelse, der er 

 mellem Terrassen 



I. i Ameragdla 1191 Fod over Havel) og 

 IV. ved llivertalik (188 Fod over Havet), 



samt mellem 

 Hl. i Ameragdla (338 Fod over Havet) og 

 V. ved llivertalik (322 Fod), 



maa nærmest betragtes som en Tilfældighed. 



At Havet skulde have naaet saa højt, som det øverste af 

 de nævnte Trin (ved Bjørnesundets Munding) synes at antyde, 

 er neppe rimeligt; thi mange Sleder kan Dalen have været 

 spærret af en Moræne, og det Bassin, som da har existeret 

 bagved, er efterhaanden blevet fyldt med Grus og Sand saa højt, 

 som Dæmningen naaede, saa at del har faaet Lighed med en 

 marin Terrasse. Ved llivertalik V og Ameragdla III tror jeg 

 imidlertid sikkert, at Havet har deltaget i Dannelsen af Terras- 

 serne, der her ligge i en fuldkommen aaben Situation og ere 

 meget tydelige. 



Hvad enten nu de omtalte Terrasser ere dannede ved Hjelp 

 af Havet eller paa anden Maade, saa er det klart, at deres Ind- 

 hold oprindelig er ført ud af Isbræerne i Forbindelse med disses 

 Elve. Der er liere Gange her hentydet til Indlandsisens 

 Udbredelse over de nuvæ.rende isfri Fjelde og Dale, 



') Langs Bredden af en Indsi» ved Mundini;en af Ujoriiesundel pan delles 

 Nordside fandtes en stor Mængde slaikt forvittrede Skaller af Mytilus 

 edulis og Mya truncata, 35 Fod over Jlavel. De maa sandsynligvis være 

 udskyllede af en Terrasse der i Nærheden, som del ikke lykkedes mig at 

 finde, eller stamme fra liidsnens Bund 



