132 



Klippeflade, ned ad hvilken don beva-ger sig, saavelsom fra de 

 i selve Isen indesiutlede Sten. Den ligner derfor mere en Ende- 

 mora'ne; thi hvis det havde været en Sidemoræne, burde dens 

 llelning være nordvestlig, parallel med Bevægelsen, og ikke 

 sydvestlig. Stenene efterlades her paa (irændsen mellem de to 

 Ismasser, og det synes, at dette Parti, ligesom det nordfra 

 kommende, Л, — t^ — t^, nærmest maa kunne betragtes som 

 stationære Isbræer, hvori der er Ligevægt mellem Bevægelsen 

 og Afsmeltningen, ligesom ved Handen af Frederikshaabs Is- 

 blink. 1 det ideale Profil O" er viist, hvorledes Morænen 

 tænkes opstaaet. Den havde en Brede af omtrent 40 Fod, og 

 Stenene i den vare ligesaa afglattede og afrundede, som de, der 

 fandtes i m^. Enkelte bestode af en meget olivinrig Diabas, 

 som jeg ikke veed nogetsteds at have truffet i de Egne, vi be- 

 søgte. Delte taler i del mindste ikke imod, at de kunne være 

 hidførte fra østligere Steder. Jeg skulde ikke have været tilbøjelig 

 til her at fremsætte denne min Opfattelse af disse Moræners 

 Oprindelse, som let kunde synes at være mindre vel begrundet, 

 da Forholdene ikke tillode os at afsøge alle Nunatakkerne, naar 

 den ikke paatrængte sig mig som den ene rigtige, eflerat jeg 

 har seet, hvorledes Morænerne fremtræde paa en aldeles analog 

 Maade paa andre Steder, men især ved «Dalagers Nuna- 

 takker». 



Foruden de omtalte to større Moræner fandtes der ogsaa 

 nogle mindre, m.^ og m^ , der ikke slode i synlig Forbindelse 

 med Nunatakkerne; af dem havde isa'r 7ii.^ en meget usæd- 

 vanlig Form, og der fandtes i den enkelte, paa Rad liggende 

 Blokke, hvis Tværmaal var omtrent 20 Fod. Alle de sidstnævnte 

 Moræner stemme deri overens, at de ved deres nedre 

 Ende fuldstændig forsvinde, hvilket maa hidrøre fra, al, 

 da Isen under den fremskridende Bevægelse bestandig slaar nye 

 Uevner, der alter lukkes, ville Stenene paa Isens Overflade 

 successivt falde ned i Bevnerne. Paa denne Maade synke de 

 langsomt dybere og dybere ned i Ismassen og kunne tilsidsl blive 



