19 



Grensten, som gaa gjcnnem Fjeldet eltci' hele dets Længderet- 

 ning, bliver Opstigningen mindre let, id'^l man bestandig maa 

 kravle mellem lose Klokke af nedstyrtede Kjeldmasser. Dertil 

 kommer, at Fjeldryggen samtidig bliver smallere og stejlere, 

 indtil den lidt nedenfor den forste Гор кип er et Far Fod 

 bred med et l*ar tusinde Fod dybe Afgrunde paa begge 

 Sider, Vi kom dog heldigt herovei* og naaede kort efter den 

 anden Top, men her umuliggjorde en uhyre Kløft ethvert Forsøg 

 paa at bestige de øvrige, vel adskille Spidser, over en Snes i 

 Antal, og af hvilke den højeste er 4031 Fod (Г265"Ч over IJavel. 



Fis. 3. Redekammen. (Kornerup.) 



Dødens Stilhed hersker her allevegne; ingen Rype farer for- 

 skrækket op mellem Stenene, ingen Snespurv flyver kviddrende 

 om mellem Klipperne, hvis Kløfter ere fyldte med nyfalden Sne, 

 som Solen ikke formaar at smelte; kun Sten og alter Sten er 

 det, som Øjet møder. Den eneste Lyd, som høres heroppe, 

 er Vindens Hvislen henover Stendyngerne, den dumpe Brusen 

 af Kivene nede i Dalen eller det klagende Skrig af en enlig 

 Ørn, som majestætisk svæver hen over Afgrunden, og dog føler 



