50 



Til een Ting bor man særlig lægge Mærke, Krystallerne 

 ere aldrig stribede. 



Den djærve Arfvedsonit er enten merk og lader sig let 

 brække i Stykker — Gjennemgangene ere da baade tydelige 

 og overmaade spejlende — eller den er mere graalig; i saa 

 Fald blive Gjennemgangene mattere, Sammenhængen stærkere, 

 og Mineralet gjennemtrængt med smaa, fine Spalter, der ere 

 fyldte med et hvidligt Mineral, som under Mikroskopet viste 

 sig at være Feldspath. Materialet til Analysen er taget af den 

 første Slags, som haves i store, djærve Stykker; men for- 

 øvrigt findes det ogsaa sammenvoxet med Ægirin, Sodalith 

 og Eudialyt. 



Gjennemgange efter Prismet og Klinopinakoidet ; den sidste 

 langt tydeligere end hos Hornblende. 



Brud stundum muslet, tidt med stærk Glasglands. 



Streg og Pulver mørkt blaagraat, et vigtigt Kjendetegn over- 

 for Ægirin. 



Haardheden == 5.5. Vægtfylden = 3.44 (Brooke har og- 

 saa 3.44). 



Smelter let og blærer sig da over en Bunsensk Lampe selv 

 uden at udsættes for Blæserøret. Man faar herved en sort, 

 magnetisk Kugle. Sønderdeles ikke af Syrer, 



Til den kemiske Analyse benyttedes den ovenfor nævnte 

 sorte, djærve Arfvedsonit, der ved omhyggeligt at udsøges kunde 

 faas meget ren, og Analysen udførtes paa sædvanlig Maade. Til 

 Adskillelse af Jernilterne anvendtes den af Doelter (Fres, Zeits. 

 f. anal. Ch., 18 Aarg., S. 50, angivne Fremgangsmaade , hvor- 

 efter Mineralet sønderdeles med Svovlsyre og Flussyre i en 

 Kulsyre-Atmosphære, og Opløsningen titreres derpaa med Kamæ- 

 leon. Der blev foretaget tre Titreringer, som gave temmelig 

 naerstaaende Resultater. Analysen gav følgende udfald: 



