53 



bestemt af Doe Iter til at være = Hornblendens, forklares let 

 derved, at Arfvedsonit og Ægirin tidt ere temmelig nøje sam- 

 menvoxede , og, da (îjennemgangene ere langt tydeligere hos 

 Arfvedsoniten end hos Ægirinen, har man bestemt dem hos den 

 første, selv om der maaske kun har været lidt deraf. 



Arfvedsoniten har tidligere indtaget en isoleret Plads i Sy- 

 stemet, men vil nu kunne føres ind under den almindelige 

 Formel for don lerjordholdige Hornblende, som Hamm eisberg 

 har oplaget i sidste Udgave af sin iMineralchcmic. 



( mRSiO.^ 1 



2. Aini^matit. 



Det af Breitliaupt saaledes opkaldte Mineral') findes i Universitetets 

 Museum i en Del Krystaller fra Naujakasik, der tilhore det monokliniske System, 

 og ved en losere Betragtning ligne Arfvedsonil-Krystallerne meget. Den alminde- 

 lige Kombination er: -JO P. ooP ж . x P X i Forbindelse med en Pyramide og 2 

 Sæt Flader, der vistnok maa tydes som Klinodomer. Па nemlig den basiske 

 Flade mangler, vil dette ikke kunne afgjores sikkert. Ortbopinakoidet er 

 meget karakteristisk for Ainigmatiten , idet denne Flade ikke findes udviklet 

 paa Arfvedsoniten. Der finder iøvrigt en meget væsentlig Forskjel Sted 

 mellem de to Mineraller, som især beroer paa folgende Egenskaber hos 

 Ainigmatiten. 



Prismevinklcn (maalt med Haandgoniometer) er omtrent 114°. 



Stregen er rødbrun. 



Vægtfylden for en hel, lille, temmelig ren Krystal var 3.8o. 



Derimod ligne de to Mineraller hinanden ved begge at have sort Farve 

 og Haardheden 5.5. For saa vidt mau ikke prøver Stregen eller maaler 

 Prismevinklen, vil man derfor let kunne tage Fejl. En Analyse af Ainig- 

 matiten er ikke foretaget, da de l'aa Krystaller, som Museet ejer, ikke syntes 

 al være tilstrækkeligt rene, til at en saadan kunde bringe et virkeligt Udbytte. 



Sammen med Ainigmatiten har Breithaupt omtalt et dermed isomorpht 

 Mineral, Ko I bi n gi t, der adskiller sig fra det forste ved en gron Streg og 

 en mindre Vægtfylde, idet han tillige formoder, at Ainigmatiten er en Pseudo- 

 morphose efter Kolbingit. Herom blot den Bemærkning, at vort Museum ikke 

 ejer nogen Kolbingit, men en Del Ainigmatit-Krystaller , samt at disse se 

 overmaade friske og uforandrede ud, saa at man neppe kan antage dem for 

 opstaaede ved Omdannelse af et andet Mineral. 



') Anf. St. S. :,\. 



