76 



adskille (aTmolallcnic paa liar blandt andet den rent j)raktiske 

 \ anskflii^'lied, at Opløsningen undertiden, lier i de lo rilf'ælde, 

 næslen ikke lader sig fillrore fra det basiske Cernitral. Kt vist 

 Indhold af Hlynitrat, der forøvrigt dannes ved Processen, synes 

 at virke gavnligt. For det andet maa særligt med Hensyn til 

 denne Analyse anføres, at, medens den oprindelige Hlanding 

 a( Cermetallerne let opløstes ved Opvarmning med Saltsyre, 

 opløstes efter Adskillelsen det glødede Lanthan -(- Didymilte, 

 hvis Farve var brun, sig i salpetersyreholdigt Vand ved Hen- 

 stand ved almindelig Temperalur, Ceriumiltet derimod, hvis Farve 

 var lyserød, opløstes først efter længere Tids IJehandling med 

 varm concentrerai Svovlsyre. Dette kan maaske lyde paa, at 

 Adskillelsen har været tilnærmelsesvis rigtig. 



Lerjorden er noget tvivlsom, idet altid noget af den op- 

 løstes i Saltsyre med en gul Farve, hvilket jeg ikke har kunnet 

 forklare mig. 



Paa Thorjorden gjordes forskjellige Prøver med følgende 

 Udfald: 



Opløsningen gav med : 



1) Garvesyre intet Hundfald og antog ingen anden Farve. 



2) Zink og Svovlsyre hverken nogen Farve eller Hundfald. 



3) Oxalsyre el hvidt, tungt, kornet Hundfald, og Oxal- 

 syren udfældede alt selv i en temmelig sur Væske. 



4) Ammoniak et fyldigt Bundfald. 



5) Ved Kogning fremkom et finkornet Hundfald, ved Til- 

 sætning af fortyndet Svovlsyre og gjentagen Kogning et fnugget 

 Hundfald. Hegge opløstes ved Vædskens Fortynding. 



De to første l'røver afgjøre, at der ikke er Titansyre til- 

 stede, den tredje, at der ikke findes Zirkonsyre, samt i For- 

 bindelse med (\en femti», at Stfdfet maa være Thorjord. 



Mineralet blev endvidere prøvet paa Chlor ved Destillalion 

 med Svovlsyre og Tilsætning af salpetersurt Sølvilte til Destil- 

 latet, hvorved intet Hundfald fremkom; Fluor kunde heller ikke 

 paavises. 



л 



I 



