78 



Om Forekomsten af Lievrit og Lithionglimmer i Grönland 

 har jeg modlaget følgende Oplysninger: 



Ved al pjcnncmuaa de af Assistent Sleenstriip i 1874 hjombraiile Mi- 

 neraller fra Tunusdliarlik og Kani;erdluarsuk blev jeg opmærksom paa , at 

 der foruden Arfvedsonit og Æuirin ogsaa fandtes et tredje soit Mineral, hvis 

 Kryslalform, Glands og Vægtfylde afveg en Del fra de andres, og ved en 

 chemisk Undersøgelse overtydedes jeg om, at det maatte være Lievrit. Naar 

 jeg har meddelt Dem, at det er et for Grønland nyt Mineral, naglet der i 

 flere mineralogiske Haandbøger anføres, at dette Mineral tidligere er fundet i 

 Grönland , anser jeg det for nødvendigt at gjore Hede for denne tilsyne- 

 ladende Modsigelse, selv om jeg nodsages til at udtale mig vidtloftigere om 

 delte i og for sig temmelig ubetydelige Sporgsmaal, end jeg egentlig kunde 

 ønske. 



Det er ikke uden Grund, at Dr. Rink i de naturhistoriske Tillæg til en 

 geographisk og statistisk Beskrivelse af Grønland S. 152 anfører Lievriten 

 blandt de »tvivlsomme grønlandske Fossilier» ; thi i de forskjellige Samlinger 

 af grønlandske Mineraller, som Gies ecke afgav til de herværende Museer i 

 Aarene IKl'», 1817 og 1818, lindes kun et eneste Stykke, der skulde inde- 

 holde dette Mineral. Etiketten angiver nemlig: «Jeriait (skal være Jenil eller 

 Yenit) mit Granat, in Granit von Ka ngerd 1 u 1 u k- , Ghristiansliaabs 

 Distrikt; men, at han ikke kan have tillagt dette Fund nogen synderlig Be- 

 tydning, fremgaar af, at han aldeles ikke omtaler det i sin Dagbog Da der 

 nu sandsynligvis ogsaa har været lignende Stykker fra denne Lokalitet i de 

 Samlinger, lian afgav til Museerne i Udlandet, er det let forklarligt, at 

 Leon hard i sin Handbuch der Oryktognosie , som udkom faa Aar derefter 

 (1821), kan anføre blandt Findeslederne for Lievrit ogsaa Nord -G ro n la n d 

 (Ka ngerd lu 1 u к , mil Granaten im Granit?), og derfra gik det senere 

 over i samme Forfatters Handwörterbuch der topographischen Mineralogie 

 (1843). Leonhard maa have næret nogen Tvivl om Rigtigheden af denne 

 Angivelse, eftersom han sætter el Spørgsmaalstegn derved, og, da jeg under- 

 søgte det nævnte Stykke fra (iieseckes Samlinger, viste del sig ogsaa, at 

 del kun indeholdt Hornblende, men ikke Lievrit. Da han i det hele laget afgav 

 de bedste Stykker til de herværende Samlinger, kan der næppe være bedre 

 i Udlandet. Lievriten kunde altsaa derefter ikke betragtes som et grønlandsk 

 Mineral forend 1874, eftersom der indtil da aldrig var paavist noget andel 

 Fin<leslcd end det ovennævnte. 



Naar Des Cloizeaux i sin Manuel de Mineralogie (1862) i Artiklen Ilvaile 

 ikke nævner Kangerdluluk (Nord -(ironlandi , men Kange rdl ua rsu к 

 (Syd-Grønland), er det rimeligvis skel ved en Forvexling med denne, paa 

 Grund af de derværende sjældne Mineraller, mere bckjenille Lokalitet, og 

 derfra maa Dana have oplaget del sidstnævnte Findested i den ule Udgave 

 af si^n Mineralogy (1868), medens del ikke omliiles i 4de Udgave (1864). Det 

 er saaledes el mærkeligt Tilfælde, al det første Sled, hvor man virkelig har 

 fundet Lievrilen i (irønland, netop er del, der er angivet ved en Fejltagelse 

 i Syd-tirnnlaiiil , og som nu altsaa kan blive elaacnde som rigtigt, medens 



