I2ü 



Dyrelevninger i saadan Mængde, at man næppe noget Sted kunde 

 gaa hundrede Skridt uden at stode paa dem. iMange Sovepladser 

 og Baghold (Sien rejste paa Uojkant, bag hvilke Jægeren venter 

 sil Bytte) vare spredte over hele Sletten. Ved en stor Telt- 

 plads, Kakaliak, en Dagrejse fra Umivik, laa Renshorn i hun- 

 dredevis dyngede ovenpaa hinanden. Omtrent det samme iagt- 

 toges indenfor Nagsugtok, hvor vi endog fandt Ben og Horn af 

 Boner umiddelbart op til Indlandsisens Hand. Kort sagt, hvor 

 vi kom hen i denne Egn, havde vi synlige Beviser paa, at der 

 tidligere maa have fundet et forfærdeligt Myrderi Sted paa disse 

 Dyr, og, naar man dernæst tager i Betragtning, al vi kun be- 

 traadte en forsvindende Del af dette udstrakte Land, maa man 

 vist med Dr. Rink samstemme i, at det Antal Rener (8 à 9000 

 i Nordgrønland og 16000 i Sydgrønland) M, der efter hans Bereg- 

 ning tidligere fældedes aarligt i Grønland, er meget lavt anslaaet. 

 Hvem der har seet de endnu synlige Spor af denne hensynsløse 

 Jagt, maa indrømme, at der intet mærkeligt er i, at Renernes 

 Antal er aftaget betydeligt, og Tanken behøver ikke at ty til 

 Dyrenes Vandring over Indlandsisen til de frodige Dale, der 

 efter Nogles .Mening skulle findes i Landets Indre, for at for- 

 klare sig dette Phænomen. Da Jagten i de senere Aar har 

 givet mindre Udbytte, drives den nu i ringe Grad, og man kan 

 derfor nære Haab om, at Dyrenes .\ntal atter vil forøges paa 

 en ganske naturlig Maade. En saadan Til- og .Vftagen synes 

 ogsaa efter Sigende al have fundet Sted i tidligere Perioder. 

 Riiïelen vil dog sikkert forhindre, at en saa rig Periode, som 

 den i Begyndelsen af Fyrrerne, nogensinde vil vende tilbage. 



Endnu forekomme i Egnen imellem Isorlok og Agio sær- 

 deles mange Hvalrosser. De ere især hyppige i Nærheden 

 af Gamle Egedesminde og ved Slromljordens Munding. Iler 



') H. Rink: »Grenland peognipliisk oi; statistisk l)cskrevct». Isle liiiid, Side 

 133, og 2del Bind. Side 175. 



