152 



bygningen i store Træk, og, hvis man paa en saadan Recogno- 

 sceringsrejse liavde fundet Forhold, der gjorde det ønskeligt at 

 foretage en dybere gaaende Undersøgelse paa enkelte Punkter, — 

 hvilket dog ikke synes at være Tilfældet for dette Partis Ved- 

 kommende, — da vilde en saadan hensigtsmæssigst foretages 

 paa en senere Rejse med dette Maal for Øje. 



Hvad der særligt var Gjenstand for mine Undersøgelser paa 

 Rejsen i 1879, var Bjergformernes Afhængighed af Kløvnings- 

 planerne, hvortil jeg havde gjort en Del Forstudier paa de to 

 foregaaende Rejser i Julianehaabs, Frederikshaabs og Godthaabs 

 Distrikterne (1876 og 1878), og jeg har i det andet Kapitel 

 sammenfattet det væsentligste af mine Iagttagelser derover, 

 medens det første Kapitel om Bjergarterne paa en vis Maade 

 danner en Indledning dertil. Paa Grund af Sygdom maatle jeg 

 afbryde mine Undersøgelser før Expeditionens Slutning og fik 

 derved ikke gjort mig saa nøje bekjendt med den nordligste 

 Del af del kaarllagte Terræn, som jeg havde ønsket. 



A. Bjergarterne. 



Grønlands Vestkyst mellem 66° 55' og 68° 15' nordlig Brede 

 har en endnu mere ensartet geologisk Bygning end Egnene 

 mellem Frederikshaab og Godthaab. De lagdelte, krystallinske 

 Bjergarter ere eneherskende i hele det vidtudstrakte Terræn, 

 medens eruptive Bjergarter synes yderst sjeldne. 



Lajçdelte Bjcrfjarter. 



1. Jcrgnejsen er almindelig i Egnen omkring Holstens- 

 borg og nordefter i et Bælte langs Kysten indtil Nagsugtok- 

 Fjord; den har i Reglen tydelig Lagdeling og en rødbrunlig 

 eller gulbrunlig Farve. Kvartsen er den mest fremtrædende 

 Bestanddel. iMagnetjernsteneu lindes i smaa, ofte næsten mikro- 

 skopiske Korn, spredte i hele Stenmassen, der i det hele viser 



