170 



foreligge 214 Iagttagelser, og Halvdelen af disse viste sig at 

 være lodrette eller næsten lodrette Diaklaser. Som man seer, 

 forkomme d og e hyppigst (henholdsvis 39 og 43), derefter 

 komme a og /9 (med 30 og 33), hvorimod del færreste Antal 

 Retninger findes under ë. System ;- optræder kun, hvor der i 

 Forvejen er flere andre Systemer, aldrig hvor der er faa, og 

 det samme kan tildels ogsaa siges om C og r^. IVIan maa derfor 

 igjen særlig henvende Opmærksomheden paa « og /9, samt 



д og £. 



Vi see da for det første, at Retningen af disse Diaklas- 

 systemer kan gjenfindes med indtil faa Graders Nøjagtighed 

 paa vidt forskjellige Punkter af den her behandlede Kyststræk- 

 ning, saaledes for Kxempel Systemet d, der optræder ved (jod- 

 havn med N.40^0., 90°, ved Kororsuak i Isortok med N. 45° 0., 

 90°, ved Ilolstensborg med N. 43° 0., + 85°, og ved iMajorarisat 

 N. 50° 0., 90°, eller endnu nøjagtigere som System г, der 

 saavel i Gnejsen ved Tasiusak som i Graniten ved Merkuitsok 

 staar lodret og stryger begge Steder imod N. 78^ 0. Det maa 

 her tilføjes, at Gnejsens Fald ved Tasiusak kun er 4-20°, saa 

 at Diaklaserne her ere uafhængige af Gnejsens Parallelstruktur. 



Kndvidere seer man, at en nøjagtig Parallelisme imellem 

 Diakliisernes Retninger ikke lader sig nægte, saa længe som 

 man holder sig indenfor et mindre Omraade, saasom Kyslpartiet 

 fra Niakornak til Syd for Colonien Ilolstensborg, eller indenfor 

 Øjets tydelige Synskreds, iiaar man slaar paa et nogenliuide 

 højl Fjeld. Fn absolut Parallelisme imellem selve Kløvnings- 

 planerne sees derimod kun i umiddelbar Nærhed af del I jeld- 

 parti , hvorpaa man slaar, og ophører, viser sig at være falsk, 

 saasnart man fjrmcr sig derfra, idet Planerne vel i Reglen holde 

 sig lodrettf', men fjerne sig dog hyp|)igt lidt efter lidt fra den 

 lodrette Stilling til temmelig betydelige lleldninger, for senere 

 igjeti al rejse sig og maaske faa et Fald i modsat Retning 

 saaledes, at Stillingen i Virkeligheden bliver tæt eller aaben, 

 imilil (»mvendl viflelorm«'!. 



