213 



Da der fra (-ommissionen er indjjrivet et særskilt Forslag til 

 Kegeringen om i 1882 at lade afgaa herfra tvende Kxpedilioner 

 med det Formaal at undersøge Grønlands Østkyst fra Cap Farvel 

 til 70*^ N. Ur., skulle vi ikke her gaa videre ind dorpaa, da 

 denne vor Indborotuing kun vedrører de paa Vestkysten fore- 

 tagne Undersøgelser. 



II. Expeditionerne til Nord-Grønland. 



1. Det var overdraget Premierlieutenant llaininer, uaar hans 

 Function hos Lieutenant Jensen var li[end(!, under et Vinter- 

 ophold (1879 — 80) ved Jakobshavn og Klaushavn at foretage en 

 Række Undersøgelser ved de derværende Is fjorde. Da 

 den Maade, hvorpaa Atlanterhavets svømmende Isbjerge opstaa, 

 hidtil kun har været ufuldstændig belyst, maatte det være en 

 Hovedopgave at faa anstillet Undersøgelser i den antydede Ret- 

 ning. Jakobshavns Isstrøm er ikke blot mærkelig ved sin Stør- 

 relse, men ogsaa ved de hidtil kun paa dette Sted anstillede 

 Iagttagelser over den Hurtighed, hvormed de Isfjelde afgivende 

 Isbræer kunne bevæge sig, og, da man hidtil dog kun havde 

 Iagttagelser over denne Isstrøms Bevægelse om Sommeren, 

 var det i høj Grad ønskeligt ogsaa at lære disse Forhold at 

 kjende i Vintermaanederne. Af de fra ham modtagne Indberet- 

 ninger fremgaar det, at han har forelaget .Maalinger af Isens 

 Bevægelse endog ved en Temperatur af 20° under Fryse- 

 punktet, og den største af ham maalte Hastighed beløb sig 

 til c. ôO Fod i Døgnet. Han har tillige i Løbet af Vinteren 

 undersøgt T e m p (! r a t u r f o r h o 1 d e n e i Isen, i Jordbunde n 

 og i Isfjorden, saavelsom dennes Saltholdighed i for- 



deLs -Selskabet, som iblandt andet liar tilladt dem at \ende hjem 

 med Dampsiiibel «Kox». der er det sidste Sliib, der forlader Syd-Grøn- 

 land. Derved er det blevet dem muligt at forlænge Opholdet i Juliaiie- 

 haabs og Frederikshaabs Distrikterne ikke ubetydeligt og faa mere Ud- 

 bytte af Rejsen. 



