184 T. E. Karsten. 



< vorg. *upo- (urg. *ufo-, *uba-) : aisl. of- „iutensivum", unzertrennliche Partikel in 

 zahlreichen Zusammensetzungen, z. B. ofcU n.. ofåta l. 'Fraadseri', ofbeldi n. 'Övermod', ofbråö- 

 liga Adv. 'i Overilelse eller Ubesindighed', ofbrédi f. 'Overilelse, Ubesiudighed', ofdeild f. 'hef- 

 tig Tvist, Strid', ofdirfö f. 'Dristighed, Uforskammethed', ofdramh n. 'utilborlig Selvgodhed eller 

 Selvraadighed', ofdrukMnn 'beruset', ofdryldiia Ï. = ofdryMni n. 1) 'umaadelig Drikken', 2) 

 'Drukkenskab', ofdrijMr m. 'for stor Drik, for ineget at drikke paa eu Gang', ofdul f. 'lud- 

 liilskhed', ofdidinn 'indbilsk', offors n. 'overdreven Tilboielighed til at holde sig freni", offißli f. 

 'Fraadsen, Krseseuhed', ofganyr m. 'at noget tager Overhaand', ofyangsi Adv. 'overhaaudtagende', 

 ofgeigr m. 'stor Skade', ofgeytla f. 'Odselhed, Overdaadighed', ofgeyzla 'Overflodighed', ofgi()f — 

 yfirgipf, ofhald n. = ofheldi n. 'utilberlig Tilbageholden af hvad man skulde have givet fra sig', 

 ofharmr m. 'overvaettes storg Sorg', nfhiti m. 'overvaettes sta?rk Hede', ofhldtr m. 'overdreven, 

 hoinistet, usommelig Latter', of-inndœli f. 'overdreven Magelighed', ofjarl m. 'for stor, for nuegtig 

 Jarl', ofkapp u. 'Övermod', ofkåtr 'uvillig el. udygtig til at styre siue Lyster' etc. (s. Fritzner, 

 Ordbog^ 2, S. 870 ff.)- Im Altschwedischen war das of- iutensivum uicht weniger gewöhnlich, 

 vgl. folgende hierhergehörige Komposita (fast nur Adjektiva) bei Söderwall, Ordbok : of-Uidher. 

 -blyyer, -bradher (vgl. aisl. ofbrddliga, ofbrédi). -bülde (= aisl. ofbeldi), -digher, -djuper, -diärvcr 

 (vgl. aisl. ofdirfö), -drukkin (= aisl. ofdrukMnn), -dyr, -far, -faster, -fiärre, -gamal, -giri, -giru- 

 gher, -gäver, -harter, -heter, -högher, -illa Adv., -kalder, -kater (= aisl. ofkåtr), -kräseliker, -kär, 

 -lagher, -langer, -lütter, -manger, -mattis Adv., -iinjkil, -när, -radher, -rasker, -riker, -rädder, -sän- 

 der, -sidher, -skamber, -skär, -smäliker, -snar, -snima Adv., -snödher, -stakkotter, -starker, -stopa, 

 -stor, -stunter, -veker, -vidher, -vredher, -äfle {= aisl. ofr-efli n.), -ätugher, -thunger, -unger. Der- 

 artige Zusammensetzungen (auf o- = of-) kommen sogar uoch in den neusuhwedischen Mundar- 

 ten iu Finnland vor : vgl. (nach Vendell, Ordbok) o-ansenlig 'mycket ansenlig', o-barbarisk 

 'ofantlig', o-djävladt 'alldeles förbannadt', o-förfanteligt 'ofantligt', o-förfasUgl 'alldeles fasligt', 

 o-förfärligt 'alldeles förfärligt', o-förhiskeligt 'alldeles förskräckligt', o-förkastlig 'i grund förkast- 

 lig', o-förmycket 'alldeles förniyckef, o-gemen 'synnerligen gemen', o-konst 'svår konst', o-men 

 'besvärlighet', o-miste Adv. 'miste i hög grad', o-mune 'svärm av myggor iii. Ü. insekter', o-mycket 

 'ofantligt mycket' (vgl. asehw. of-mykil), o-ryslig 'rysligt, förskräckligt', o-rådda 'åstadkomma 

 oordning', o-stökUg, o-stökog 'ostädad', o-störa 'rubba, störa', o-sår stn. 'elakt sår', ovandes 'rikli- 

 geu' (vgl. aisl. asehw. of- 'nimis'), o-vanskapad, o-ranskaplig 'mycket vanskaplig', o-viglen 'duglig, 

 god', o-viligt 'alltigenom, särdeles', o-vilt 'ofantligt', o-våldsamt 'förskräckligt, ofantligt', o-ävel n. 

 'våda, fara', o-ävla i. 'olycka, missöde' (vgl. asehw. ofäfle 'övermakt', aisl. ofreß, norw. dial. ov- 

 evle 'obehag'). Das in Frage stehende Präfix, aisl. aschwed. of-, ist etymologisch nahe verwandt 

 mit aisl. of n. und ofr n. 1) 'grosse Menge', 2) 'Übertreibung', 3) 'Übermut'; eine grosse Zahl 

 der aufgezählten aisl. Bildungen hat Nebeuformen auf ofr- (ofrgangr m., ofrharmr, ofrhiti etc.). 

 Aisl. of ü., ofr n. ist eigentlich ein alter es-Stamm (urg. *ubes- n.), woraus das finn. Lehnwort 

 uve' Gen. upe(h)en 'stolz, anmassend, übermütig' (s. obeu S. 105). Hieiher gehören auch got. vfju f. 

 'Überfluss, Menge' und ahd. uppi {*ubia-) 'maleficus'. Zunächst ist das Präfix of- zu ver- 

 gleichen mit der gemeingerm. Pi'äpos. got. nf mit Dat. und Akk. 'unter', in Zusammensetzungen 

 'auf, aisl. of mit Akk. 'über, über-hin, um, wegen', ags. ufe in ufeweard 'aufwärts gerichtet', 

 ahd. oba. opa, mhd. obc, ob Adv. 'oben', Prilpos. m. Dat. Akk. 'auf, über', nhd. oh. Ausser- 

 gernianiscli entsprechen gr. vsto 'unter', lat. s-id) (idg. *iipo), skr. lipa Adv. 'hinzu', Präpos m. 



Tom. XLV. 



