Minnestal öfver senatorn, fil. och juris utr. doktorn Leopold Henrik Stanislaus Mechelin. 11 



mera ständigt med stort intresse i dess sammankomster, hvilka han ofta illustrerade med 

 sina formfulländade föredrag, samt blef såväl vid samfundets stiftelse som senare uppre- 

 pade gånger utsedd till dess ordförande. Slutligen bör nämnas att han år 1896 valdes 

 till ordförande i ïMnska konstföreningen och år 1896 — 1899 var Finska hushållnings- 

 sällskapets ordförande. 



Under denna för landet bekymmersamma tid höllos flere politiska möten, vid hvilka 

 Mechelin spelade en framstående roll. Af dessa må följande här omnämnas. ' 



Det första, som var föranledt af utfärdandet af förordningen af den 20 juni 1900 

 angående införande af ryska språket såsom ofticiellt språk i landet, ägde rum den 22 

 i samma månad i riddarhuset och bestod af medlemmar af den nyss afslutade landtda- 

 gen. Det resulterade däri att en skrifvelse i saken till minister-statssekreteraren von 

 Plehwe uppsattes af Mechelin, undertecknades af medlemmar af de olika stånden samt 

 den 26 juni öfverlämnades åt Plehwe genom två af mötet utsedda personer *). Seder- 

 mera aifattade Mechelin i anledningen af det genom förordningen uppkomna sakläget en 

 synnerligen upplysande skrift, som till följd af den rådande censurregimen endast på 

 enskild väg spriddes i landet. 



Ett annat, vida talrikare besökt möte hölls den 3 augusti 1901 å Turholm, ute i 

 det fria. Vid detta möte, där Mechelin fungerade såsom ordförande, behandlades före- 

 trädesvis frågan huruvida deu olagliga värnepliktsförordningen af den 12 juli samma år 

 borde kungöras i kyrkorna. 



Den 12 november 1902 hölls ett stort medborgerligt möte i Helsingfors, närmast 

 i anledning af de den 20 september samma år utfärdade förordningarna angående tjänste- 

 männen ni. m. På de för det passiva motståndets politik betydelsefulla beslut, som vid 

 mötet fattades, utöfvade Mechelin en åtgörande inverkan. 



1 april 1903 begagnade sig generalguvernören Bobrikotf för första gången af den 

 honom kort förut medgifna diktatoriska makten att i administrativ väg förvisa finska 

 medborgare. Denna våldsåtgärd träffade Mechelin i den form, att han, som för tillfället 

 befann sig i Stockholm, fick mottaga förbud att återvända till hemlandet och där uppe- 

 hålla sig. Landsförvisningen, hvarunder han fortfor att vistas i Stockholm, varade till 

 slutet af år 1904, då han i anledning af att ständerna nyss sanimanträdt till landtdag, 

 jämte några andra landtdagsmän, som befunno sig i samma läge, fick återvända till 

 Finland för att intaga sin plats inom representationen. 



Då Mechelin i Stockholm träffades af förvisningsordern, höll han på att lägga sista 

 handen vid en broskyr, som utgör ett af hans mest glänsande inlägg i striden om 

 Finlands rätt. Denna, som bär titeln Till frågan om Finlands autonomi och grundlagar, 



') Se härom von Born, i publikationen Frän brytningstider I s. 169 ff. 

 Tom. XLV. 



