12 R. A. Wrede. 



Utgör ett bemötande af en af professor N. D. Sergejevsky i S:t Petersburg utgifven 

 skrift. Mot slutet af samma år utgaf han på franska och svenska broskyren: Herr von 

 Plehwe och den finska frågan. För öfrigt var Mechehn under den tvungna vistelsen i 

 Stockholm sysselsatt med åtskilliga arbeten, mest sådana, som hade afseende på åter- 

 ställandet af rättstillståndet i Finland, men äfven andra. Så utarbetade lian, på begä- 

 ran af några ryska fi-amstegsmän, ett förslag till konstitution för kejsardömet. Han hade, 

 efter att 'några månader hafva bott på hotel, hyrt en privat våning, där han sedan 

 bodde tillsammans med sin hustru och dotter. 



Sedan Mechelin återvändt till hemlandet, egnade han sig helt åt landtdagsarbetet, 

 i hvilket han såsom ordförande i det för de politiska frågorna tillsatta särskilda besvärs- 

 utskottet samt i stats- och expeditionsutskotten blef den ledande kraften. Ständernas 

 s. k. stora petition, som utgjorde det viktigaste resultatet af denna landtdags verksam- 

 het, var väsentligen hans verk. 



Innan landtdagsmännen den 15 april 1905 åtskildes, utsago de konstitutionella 

 landtdagsgrupperna, den svenska och den ungfinska, en gemensam af tjugufyra medlem- 

 mar bestående delegation, hvijken fick i uppdrag att följa med de politiska händelsernas 

 gång och vidtaga de åtgärder, som omständigheterna kunde föranleda. Delegationens 

 ordförande blef Mechelin. 



Emellertid utvecklade sig händelserna till och med snabbare än man kunnat vänta. 

 Den 30 oktober utfärdades i kejsardömet det bekanta manifest, hvari utlofvades bl. a. 

 pressfrihet, församlingsfrihet och personlig oantastbarhet, och samma dag utbröt i Fin- 

 land den s. k. storstrejken. Under denna hörde Mechelin till den tåtaliga grupp af 

 medborgare, hvilka från början riktade sina bemödanden på att bringa till stånd ett ma- 

 nifest, genom hvilket lagliga förhållanden skulle återställas i landet. Förslaget till mani- 

 fest utarbetades inom denna grupp hufvudsakligen af Mechelin och underställdes, innan 

 det öfverlämnades åt generalguvernören, furst Obolenski, den ofvan nämnda delegationens 

 granskning. När manifestet den 4 november utfärdades, kunde Mechelin känna till- 

 fredsställelsen af att ett betydelsefullt resultat ändtligen uppnåtts. Tyvärr blef detta re- 

 sultat ej af lång varaktighet. 



Den 1 decembei' tillsattes den nya senaten, efter sin främste man vanligen kallad 

 den mechelinska, och den 4 i samma månad begynte den sin verksamhet. Mechelin 

 var, då han för andra gången och det såsom viceordförande i ekonomiedepartementet in- 

 tog sin plats i senaten, redan 66 år gammal. Och dock var den arbetsbörda, som nu 

 lades på hans skuldror, måhända tyngre än någon, som han förut burit. Han bar den 

 utan att svikta, men sannolikt är att härvid hans fysiska krafter brötos. 



Tyvärr fick Finland icke länge åtnjuta förmånen af att hafva Leo Mechelin i spet- 

 sen för sin styrelse. Redan på hösten 1007 började en reaktionär strömning åter göra 



Tom. XLV. 



