22 E. A. Wrede. 



område eller utom detsamma. Härom är man i Finland fullt medveten. Af denna so- 

 lidaritet gentemot främmande makter följer dock ingalunda att den hittills bestående åt- 

 skillnaden mellan finska och ryska trupper borde utplånas", o. s. v. (sid. 12, jfr. sid. 

 117). Vidare i behandlingen af frågan om de s, k. militärmiljonerna såväl vid 1904 

 — 1905 års landtdag som i senaten år 1907, därvid Mechelin kraftigt häfdade den 

 åsikten att ett dylikt finansiellt vederlag för den personliga värneplikten kunde godkän- 

 nas endast för en kort, begränsad tid, och att uppställandet af finska trupper enligt en 

 därför afsedd, i grundlagsenlig ordning stiftad lag icke finge utöfver det nödvändiga 

 fördröjas. Bamma uppfattning återkommer slutligen äfven såväl i det år 1907 i sena- 

 ten utarbetade förslaget till regeringsform, hvilket väsentligen var Mechelins verk, som 

 i det likaledes af Mechelin affattade samt af honom jämte R. A. Wrede undeitecknade 

 petitionsmemorialet med förslag till riksakt, hvilket inlämnades vid 1913 års landtdag. 

 Mechelin förblef den således intill det sista trogen. 



Det vore lätt att uppvisa huruledes Mechelins statsrättsliga uppfattning gjorde sig 

 gällande i en mängd andra frågor än militärfrågan. Men detta är ej nödigt. Rikt- 

 ningen af Mechelins politiska verksamhet bestämdes äfven af andra faktorer än hans 

 statsrättsliga åsikter, och det är därför skäl att göra oss reda för hans politiska stånd- 

 punkt öfver hufvud. 



Denna ståndpunkt var framför allt frisinnad eller, såsom man under senare delen af 

 19 seklet gärna uttryckte sig, libeial, men liberal i ordets vackraste mening. I början 

 af Mechelins politiska bana var äfven hans liberalism formad efter det teoretiska, något 

 abstrakta frihetsideal, som på den tiden var rådande och hvars främsta sats var att sta- 

 ten borde såvidt möjligt afhålla sig från inblandning i de enskilda medborgarnes verk- 

 samhet; men den antog senare under inflytande af lifvets erfarenhet en mera praktisk 

 eller realistisk karaktär. 



I det liberala partiets år 1880 publicerade program, hvilket till stor del var Me- 

 chelins verk, karakteriseras partiets politik såsom „en den jämna, på histoiisk grund 

 fortgående rättsutvecklingens politik". Den från föreningen med Sverige ärfda rättsord- 

 ningen, som utgjorde den friska kärnan i vårt samhällsskick, borde bevaras, men tillika 

 utvecklas. „Det goda i våra institutioner, den frisinnade och folkeliga anda, som hör 

 till deras väsende, bevaras bäst därigenom att oafbruten utbildning af dem äger rum i 

 mån af tidens växande anspråk och fordringar." I främsta rummet borde „det kon- 

 stitutionella systemet" säkrare och fullständigare genomföras i Finland samt själf- 

 styrelsens princip utvecklas genom att tillämpas på större områden än kommunerna. 

 På det ekonomiska lifvets område bör frihetens princip på den ekonomiska vetenska- 

 pens grund tillämpas samt staten afhålla sig från allt reglementerande för det produk- 

 tiva arbetet, men befrämja jordbruk, industj'i och handel genom att förbättra de all- 

 Tom. XLV. 



