Minnestal öfver senatorn, fil. och juris utr. doktorn Leopold Henrih Stanislaus Mechelin. 23 



manna villkoren för dessa näringar samt aflägsna hinder och svårigheter. Såsom en af 

 statens högsta uppgifter betecknas befordrandet af vetenskap, konst och allmän bildning. 



Beträffande programmets ståndpunkt i språkfrågan är det intressant att observera 

 dess öfverensstämraelse med den uppfattning Mechelin på teoretisk väg bildat sig af be- 

 greppen nation och nationalitetsprincip. I afhandlingen Om statsförbund och stafsunio- 

 ner (sid. 7) förklaras nationalitetsprincipen såsom „hvarje nations rättsanspråk att få be- 

 stå såsom en själfständig stat eller bilda en sådan. Men begreppet nation bör då icke 

 fattas blott etnografiskt". Det bör fastmer tagas i betydelsen af politisk nationalitet 

 eller „den enhet, till hvilken befolkningen i ett land, äfven om den företer olikheter till 

 härkomst och språk, efterhand utvecklats genom gemensamma historiska öden och tra- 

 ditioner, gemensamma lagar och gemensamt kulturarbete". I enlighet härmed häfdas i 

 programmet den uppfattningen att språkfrågan icke borde utgöra grunden för den po- 

 litiska partibildningen i landet eller bestämma de politiska sträfvandenas riktning och 

 innehåll. Landets båda språk borde vara med hvarandra lika berättigade och således 

 finskan höjas till en med svenskan på alla områden jämbördig ställning, men den 

 svenska bildningsformen äfven framgent bevaras jämte den finska. Att denna stånd- 

 punkt helt och hållet var Mechelins framgår äfven däraf att han, ännu långt sedan 

 det liberala partiet praktiskt taget upphört att existera såsom politiskt parti samt finska 

 språket blifvit lika berättigadt med det svenska och jämväl börjat på vissa omi-åden 

 undantränga detta, undvek att ansluta sig till det svenska partiet och sålunda kom att 

 stå utom språkpartierna och språkstriden. Först när svenska folkpartiet anhöll att få 

 uppställa honom såsom en bland sina kandidater vid landtdagsmannavalet iniO, ingick 

 han i detta parti. 



Mechelin var ock en deciderad anhängare af kvinnans rätt att ernå vetenskaplig 

 bildning och vinna tillträde till de flesta grenar af offentlig verksamhet, ja äfven af 

 hennes valrätt och valbarhet till landtdagen. 



Var Leo Mechelin demokrat? 



Det liberala partiets program ansluter sig till demokratins princip i betydelsen af 

 „allas likhet inför lagen, d. ä. lika rätt för enhvar — — att göra sina anspråk rätts- 

 ligen gällande, jämte i lika proportion utmätta rättigheter och skyldigheter gentemot det 

 allmänna", men föi'kastar „det demagogiska yrkandet af en krass, abstrakt jämlikhet, 

 inför hvilken den olikhet i begåfning, ni)pfostran, bildning, förmögenhet och inflytande, 

 som enligt naturens lagar och alla nationers erfarenhet städse förekommit, borde utplå- 

 nas". I enahanda riktning uttalar sig Mechelin sedeiinera uti en i festskriften „Ny- 

 länningen" år 1896 publicerad uppsats. Jämlikhetsidealet. Däremot kan det icke nekas 

 att 1906 ål-s representationsreform, vid hvais tillkomst Mechelin kraftigt medverkade, 

 gick längre i demokratisk riktning än hans ståndpunkt, sådan den här antydts, hade 



Tom. XLV. 



