26 ß. A. Wrede. 



rande-, församlings- och föreningsfrihet, lagen om allmänna sammankomster och tjänste- 

 mannalagen. Dessutom utarbetades förslag till tryckfrihetslag, till lag om föreningar, 

 lag om rätt att granska lagligheten af styrelseledamöternas ämbetsåtgärder och lag om 

 högsta domstol, ehuru dessa förslag tyvärr ej ledde till slutligt resultat. 



Till Mechelins verksamhet på det konstitutionella området hör vidare hans arbete 

 för utvecklingen af landtdageus budgeträtt, hvilket till största delen utfördes i ständer- 

 nas statsutskott. Vid de första landtdagarna hade något fullständigt förslag öfver stats- 

 verkets inkomster och utgifter för nästföljande landtdagsperiod ej blifvit uppgjordt. Då 

 det likväl utan en dylik beräkning ej är möjligt att pröfva huruvida statsverkets ordi- 

 narie tillgångar skola förslå för bestridandet af dess utgifter, eller ora och till hvilket 

 belopp bevillningar kunna erfordras, är det klart att representationens skattebevillnings- 

 rätt ej kan på detta sätt effektivt utöfvas. På dessa skäl föreslog Mechelin redan i 

 1872 års statsutskott att ett budgetförslag skulle uppgöras för nästa femårsperiod, men 

 uppgiften ansågs af utskottet vara omöjlig. Vid 1877—1878 års landtdag lyckades 

 han emellertid, sedan han på egen hand uppställt den erforderliga kalkylen, genom- 

 drifva sin åsikt, och därefter har vid hvarje landtdag ett dylikt förslag blifvit i stats- 

 utskottet utarbetadt. Dessa förslag hafva gjort det möjligt för representationen att fak- 

 tiskt utöfva sin gi'undlagsenliga rätt att granska statens finansförvaltning samt afslå för- 

 slag om nya bevillningar, hvilka funnits vara öfverflödiga. 



När efter novemberraanifestet 1905 förslag till ny landtdagsordning skulle uppgö- 

 ras, yrkades såsom bekant att man därvid borde utvidga landtdagens budgeträtt. Men 

 Mechelin, hvilken såsom viceordförande i senaten och ordförande i det för frågans be- 

 redning tillsatta senatsutskottet ledde arbetet för uppgörande af proposition i ämnet, 

 motsatte sig dessa yrkanden, emedan han med skäl befarade att deras förverkligande i 

 förslaget skulle hafva till påföljd att detta ej blefve fastställdt. I stället utarbetade han 

 ett särskildt förslag till „lag angående statsföi'slaget", hvilket genom sin klara ocli 

 knappa affattning samt de sunda piincipei-, åt hvilka det ger uttiyck, utgör ett synner- 

 ligen godt lagförslag. Af politiska skäl blef förslaget icke insändt till monarken. Seder- 

 mera fick Mechelin i enkammarlandtdagen försvara landtdagens rätt med afseende å 

 budgeten mot ingreppen från regeringens sida samt söka få till stånd en sådan upp- 

 ställning af budgeten att landtdagen, utan att godkänna den olagliga militärkontributio- 

 nen, kunde trygga anslagen för kulturändamål. De förslag han i sist nämnda afseende 

 gjorde, blefvo likväl endast delvis af landtdagen antagna. Att hans arbete på budget- 

 rättens område byggde på rent statsrättslig grund behöfver knappt framhållas. 



Ytterligare ett område, som omfattas af Mechelins konstitutionella verksamhet, bil- 

 das af de framställningar från landtdagen och senaten till landets monark, hvilka inne- 

 bära yrkanden på upprätthållandet eller återställandet af grundlagarnas herravälde samt 



Tom. LXV. 



