Poema del Cid. 23 



och bar ifrån den stunden det ärofiilla tillnamnet *). Envigeskampen egde dock i 

 Spanien en vidsträcktare användning än blott i fåltlifvet. I det rättsliga och offent- 

 liga lifvet öfrerhufvud var den af största betydelse, såsom bland annat bevittnas af 

 det högtidliga envige, då några årtionden sednare, under Alfons VI:s regering, på 

 det sättet afgjordes huruvida Kastilien borde antaga den romerska ritualen, eller 

 bibehålla sitt missale mozarabe och sitt kyrkliga oberoende af Rom. Historien har i 

 tacksamt minne bevarat den ädle campeadors namn, hvilken dervid segrade, ehuru 

 förgäfves, för folkets och det lägre prästerskapets sak, i striden emot Gregorii VII:s 

 herrsklystna planer.**) När då nationen framför denne och andre berömde enviges- 

 kämpar, uteslutande tillägger Rodrigo Diaz benämningen campeador, hvilken fäste 

 sig vid hans namn äfven bland de otrogne,***) och med hvilken han sjelf stolt be- 

 tecknar sig vid underskrifvandet af dokumenter, så bevisar det i hvilken hög grad 

 han egde de för tiden högtskattade egenskaperna af mannamod och kroppsstyrka, 

 samt att han vid flere än ett tillfälle måste hafva framträdt såsom den krigare, på 

 hvilken nationen ville våga ära och seger f). 



parte IV fol. 192 och Chron. del Cid Cap. II). Hvad det nämnda mscr. vidkommer, har jag ej upp- 

 tagit det bland källorna, då utgifvaren tillägger det en så sen datum. Jag anmärker blott härvid, till för- 

 svar för detta dokument, att det slutar med följande mening: «El rey don Carcia (konungen af Navarra, el 

 Cids dotterson) hobo en su moyller la reina donna Idargerina al rey don Sancho de Navarra, à guten dios 

 de vida /lonrada." Denna önskan kan omöjligen referera sig annat än till en samlefvande furste och skulle 

 häntjda på att författaren varit från Sancho den VI:s af Navarra tid, d. ä. från medlet af 12:te, icke från 

 blirjan af i4:de seklet. I sådant fall blefve detta dokument af största vigt för el Cids historia. 



*) Hoc fuit primum singulare bellum, 

 Cum adolescens devicit Navarrum; 

 Hinc Campidoctor dictus est majorum 

 ore virorum 



säger klostersângen. Hr Édélesland du Méril, såväl som hr Dozy, hänför detta Kodrigos första en- 

 vige till Sancho IV:s krig med Navarra år 1067. Om Rodrigo då varit en yngling, hade han naturligtvis 

 icke kunnat deltaga i Ferdinands krig. Också blir enligt Gesla hans födelseår 1050. I sådan händelse 

 hade Rodrigo fulländat sitt lefnadslopp vid 49 års ålder. Redan detta synes mindre sannolikt, och då jag 

 icke känner någon anledning att betvifla äktheten af gåfvobrefvet till Lorbaons kloster, hvilket snart skall 

 anföras, och som bestyrker att el Cid deltog i Ferdinands krigsföretag, antar jag att det var i dennes krig, 

 på "Campo de la matarna,' icke i del för kastilianarne så olyckliga slaget på -campo de la verdad.o Rodrigo 

 kämpade sitt första envige. Den sednare åsigten finner jag också derföre oantaglig, att om Rodrigo 1067 

 varit en yngling, han knappast då kunnat blifva nämnd till Saochos härförare och närmaste man. 



**) Här må anmärkas den lätt i ögonen fallande skilnaden mellan en campeador och en campeo. 

 Tid den betydande roll enviget spelade i tidens rättsskipning, blef det, i Spanien som annorstädes, ett lum- 

 pet yrke att låta hyra sig som envigeskämpe i rättstvister; men denne illa ansedde campio, sp. campeo, 

 som beväpnad med sköld och staf drog kring landet, är icke beslagtad med den ädle Juan Ruiz de Ma- 

 tanzas, hvilken vid ifrågavarande tillfälle kämpade för nationens sak (Se Lafuente, a. a. t. IV. pg. 336). 

 På en sådan förvexling stöder emedlertid Masdeu ett af bevisen emot el Cid. Då campeadorn, enligt 

 hans mening, är intet annat än campeonen, och denne var en högst illa noterad personlighet, rimmar det 

 sig icke att el Cid, nationalbjelten, var en campeador; ergo bar el Cid icke existerat. 



**') Roderick el Kambytur. 



t) Mser. från >e/ tumbo negro' nämner visserligen, att han för sin konung Alfons VI bekämpat en 

 muy buen caballeiro Ximenez Garceis de Torreyllolaf, och de spanska krönikorna omnämna samma till- 

 dragelse, hvilken uti Chronica del Cid Ruydiez (cap. LXXXVI) sålunda omförmäles: 'En esto an o lidiô 



