Poema del Cid. 57 



Ett annat upplysande ställe, af icke mindre vigt, är vers 3735, der det heter: 

 Boy los reyes de Espana sos pariantes son. 



Denna vers, som icke gerna kan utmönstras såsom interpolerad glosa, innebär 

 alltså den utsagon af diktaren , att vid det han skref Spaniens konungar voro fränder 

 till el Cid. En tidpunkt när alla konungarne på halfön stått i någon skyldskap till 

 hjelten, har visserligen aldrig funnits. Men uttrycket innebär, såsom man med finhet 

 anmärkt, icke detta, utan endast att de förnämste af dem varit beslägtade med el Cids 

 familj. Hjelten efterlemnade icke någon son, men tvenne döttrar, dessa samma, som 

 under namnen donna Elvira och donna Sol uti vårt poem utgöra så oaflåtliga före- 

 mål för hjeltens ömhet, som offras åt hans länspligt, kränkas så djupt och återupp- 

 rättas så ärofullt. I krönikorna äro de kända under namnen donna Christina och 

 donna Maria, och det nämndes redan, att de blefvo förmälda, den sednare med grefve 

 Raimund af Barcelona och den förra med infanten af Navarra. Donna Maria Sol dog 

 barnlös, hvaremot donna Christina Elviras sonson Sancho, benämnd den Vise, såsom 

 konung herrskade i Navarra från 1150 till 1194, och sondotter Bianca 1151 bief gift 

 med Sancho, Alfons Vn;s son, infant af Kastilien och Leon*). Äfven författaren till 

 Poema del Cid omförmäler den lysande upprättelse, som tillskyndades el Cid och hans 

 döttrar genom dessa äktenskapsförbindelser med Navarra och Barcelona, och utropar, 

 med anledning deraf, till sina åhörare: 



red, qual ondra crece al que en buen ora naciå , 

 Quando sen öras son sus fy'as de Navarra é de Aragon, 

 Hoy los Reycs de Espana sos parientes son. 

 det är: 



Sen, hvilken ära växer ät den i lycklig timme borne, 



När herrskarinnor äro hans döttrar i Navarra och i Aragon. 



I dag hans fränder äro de kungar uti Spanien. 



Det bör anmärkas, att diktaren endast en enda gång (v. 3526) använder ordet hoy i 

 den ovissare betydelsen: nuförtiden eller denna stund, medan han föröfrigt alltid 

 dermed betecknar den närvarande dagen. När derföre diktaren, med ett anmärknings- 

 värdt eftertryck, säger: „I dag äro Spaniens konungar hans fränder", så ligger det nära 

 till hands att med hr F. Wolf antaga, det dikten varit affattad för ett visst till- 

 fälle, då någon ny ära tillskyndades nationalhjelten genom en kunglig familjeförbindelse. 

 Hr Wolf föreslår dertill högtidligheterna, då prinsessan Bianca, el Cids dottersons dotter, 

 förmäldes med Kastiliens thronföljare**). Jag vågar ett annat projekt. Om den gamle 

 diktaren med sin cantar skulle förherrliga något tillfälle genom att besjunga national- 

 hjelten, och genom att beprisa den stora ära han med döttrarnes giftermål grundade 

 åt sig och sin ätt, är väl att som det lämpligaste tillfället anses Sanchos krö- 

 ningsfest, då en ättling af el Cid i rätt nedstigande led gick att som drottning intaga 



vat: det hade ju ej rält motsvarat den vördnad, hvarmed spanjoren nämner sin regerande monark. Allra- 

 minst hade han väl tillåtit sig detta talesätt vid ett tilirälie, som, just enligt hr Wolfs åsigt, varit en 

 hoffestlighet , der säkert kejsaren sjelf var närvarande. 



*) Jfr det ofvancilerade mskr från el tumbo negro. 



•*) Studien, pag. 43. 



8 



