78 C. G. ESTLAKDEE. 



Samma förfarande, som vid metern, har iakttagits i afseende å satsfogningen 

 samt språkformen i öfrigt. Då originalet icke vidhåller någon logisk tempusföljd, 

 har den i öfversättningen icke heller kunnat allestädes införas, utan fara att förbättra 

 mer än tillständigt, hvarvid ock det svenska språket må kunna anses fördraga åt- 

 minstone samma behandling som fransyskan. Den ologiska följd, hvari satsdelame 

 inom versraden äro ställda, ofta för rimmets skuld, ofta af blott ovighet, har jag icke 

 trott mig böra följa, men deremot ansett mig endast i nödfall böra kombinera vers- 

 raderaa bättre än originalet gör det, på de ställen der en period genomgår fiere ver- 

 ser. Mitt förnämsta syftemål har varit att bevara den ålderdomliga prägeln och det sinligt 

 åskådliga uttryckssättet. Jag har derföre tillåtit mig upptaga några föråldrade ord 

 och talesätt, samt noga iakttagit att icke öfversätta t. ex. blickar, der originalet 

 har ögon, eller färdas, der det uttryckligen säger rida, rikedom, der det har 

 skatter eller penningar o. s. v. I samma afsigt förekomma ofta de determine- 

 rande orden denna, der, nu m. fl., der en god diktion skulle undvikit dem. Sär- 

 skildt måste jag erkänna omotsvarigheten hos det ofta återkommande ordet ridders- 

 man, hvilket jag dock föredragit framför uttrycket riddare, som synts mig än mer 

 villseleda ifrån betydelsen hos originalets cahallero. 



Hvad texten beträffar, har hr Damas Hinard ställt densamma i ett skick, som 

 lemnar intet öfrigt att önska, och som till fullo rättfärdigar hans egen tanke, att 

 ingen medeltidsdikt blifvit med större omsorg, man kan tillägga, med större samvets- 

 grannhet och takt restaureradt. För de få afvikelser, dem jag trott mig böra göra 

 ifrån hans text eller hans tolkning, har jag sökt att gifva skäl i noterna, som åt- 

 följa öfversättningen. Der hafva äfven andra anmärkningar i språkligt hänseende, 

 äfvensom nödiga förklaringar till texten samt historiska upplysningar om personer, 

 seder och bruk erhållit ett rum, så sparsamt utmätt som möjligt. 



