Poema del Cid. 89 



Etthundra femton riddersmän sig samtligen församlat. 



Alla sig förfråga om min Cid campeadoren. 



Martin Antolinez tillsammans med dem red; 

 295. De till San Pero tåga, der han är, den i en lycklig timme borne. 

 När det förnam min Cid, han ifrån Bivar, 



Hui' skaran ökar sig, hvarmed hans makt tar till, 



Han genast steg till häst och rider dem till mötes. 



Han tar sig till att småle, alla nalkas och de gå hans hand att kyssa. 

 300. Han talade, min Cid, af allt sitt hjerta: 



„Till Gud jag beder och till Ande-Fadren: 



„Må eder, som för min skuld öfvergifv^it hem och arfvedelar, 



„Jag någon fördel kunna bringa, förrän jag är död, 



„Samt må j dubbelt åtei-vinna det j nu förloren". 

 305. Belåten var min Cid, ty med föreningen hans kraft föröktes; 



Belåtne ock de andre männen, alle, som der voro jemte honom. 



Man har tilländabragt sex utaf fristens dar. 



Tre återstå dem än; mer, veten, var det icke. 



Min Cid af kungen manats att akta deruppå, 

 310. Att om, sen fristen ändats, uti sitt land han finge honom fatt, 



Han ej för silfver eller guld undkomma kunde. 

 Förgången dagen är och natten vül inträda; 



v. 301. Yo ruego å Bios é al Padre Spiritual. 



Denna distinktion mellan Dios och Padre Spiritual, som förekommer åtskilliga gånger, är 

 förtjent af uppmärksamhet. V. 2635 göres en likadan åtskihiad mellan Dios och Padre 

 Criador, och af v. 320 tyckes framgå, att diktaren med uttrycket Ande-Fader eller Ska- 

 pare särskildt ville beteckna den första personen i Gudomen, den skapande gudakraft, ifrån 

 hvilken sonen utgått, medan det från hedendomen öfverkomna Dios, hvartill ofta lägges 

 que en alto 1. en cielo esta, utgör en generell och vagare bestämning för den himmelska 

 makten. Såsom man kan vänta , är han dock icke konseqvent. Dios användes äfven der 

 fråga är om Maria, Guds moder, och der det säges, att Gud gaf menniskan själen. Det of- 

 tast använda namnet på Gudamakten är Criador. 

 v. 308. Tres han por trocir, sepades que non mas. 



Trocir af traducere återges af D. H. såsom likabetydande med exir. Af v. 2662 synes 

 emedlertid, att då ordet refereras till rumförhållande, står det icke absolute, och en sådan 

 användning torde icke heller från annat håll kunna styrkas. Ofelbart har Sanchez träffat rik- 

 tigare, då han här refererar ordet till tidsförhållande och ger det betydelse af tillbringa, 

 dröja. — Intressant är att se, huru poemet med en viss betoning omtalar, att konungen icke 

 beviljat mer än nio dagars frist, liksom i det föregående upprepade gånger framhölls att ko- 

 nungen vid affärden, äfvenledes emot sedvänja, förbjudit hjelten köpslaga. 



12 



