100 c. G. ESTLANDEE. 



Med detta segerbytet bief min Cid uti Alcocer; 

 Han tältet hämta lät, det han derute lenmat. 

 Det djupt bedröfvar Tecas folk, och ej det Teruels gläder, 

 Det gläder icke heUer dem, som i Calatayuth bo. 



635. De till Valencias konung sände sådant budskap: 



„Hurledes en, benämnd min Cid Ruy Diaz, han från Bivar, 

 „Den konung Alfons vredgad utdref från sitt land , 

 „Kom att förskansa sig uti en fast plats ofvanom Alcocer. 

 „I bakhåll drog han dem och har kastellet vunnit. 



640. „Om du ej bistår, skall du Teruel och Teca mista, 

 „Så ock Calatayuth, som ej kan undankomma. 

 „Vid Xalons strand skall allt gå illa, 

 „Desslikes vid Siloca, som på andra sidan är", 

 När konung Tanin det förnam: 



645. „Tre morer kungar [sade han] jag ser omkring mig stå. 

 „Förutan dröjsmål mån j två begifva eder dit. 

 „Tretusen morer tagen, beväpnade tUl strid, 

 „Tillsammans med gränsboerne, som skola bistå eder; 

 „I fången honom lefvande samt hämten hit inför mig. 



650. „För det att han mitt land beträdt, han skall till ansvar stå" 

 Tretusen morer sitta upp och tänka på att färdas. 

 De kommo till Segorbe, att lägra sig för natten. 

 Nästa dag på morgonen de tänka på att rida. 

 De kommo för att lägra sig till Celfa under natten. 



655. Till de vid gränsen boende de erna sända bud. 

 De dröja ej, de komma från alla håU och kanter. 

 De drogo ut från Celfa „vid diket", som det heter. 

 Och tåga hela dagen, ty ingen ro de ge sig. 

 Och komma till Calatayuth att lägra sig för natten. 



660. I alla dessa byggder härolder ge sig ut; 

 Omäteliga skaror samla sig i mängd 



v. 644. Quando lo oyå el rof Tanin. 

 Efter det Campeadoren öfvergifvit Oasteion och uppför Henares sökt sig fram till Xalons 

 källor, samt längs denna Ebros biflod hunnit Alcocer, som syneS hafva varit en liten ort på 

 Xalons högra strand, befann han sig med sin skara inom de aragoniska morernes område. 

 Om fursten i Valencia egde något öfvervälde i dessa trakter, är -ovisst. Han hette på denna 

 tid hvarken Tanin eller något ditåt, utan antingen Abu-Becr ibn-Abdallazziz eller Kadir- 

 Billah. Hela den följande tilldragelsen är väsendtligen att anses som fiktiv. 



