102 C. G. ESTLANDEE. 



„Om vi i striden segre, vi växe till i välstånd. 



„Men j, Pero Bermuez, nn fatten mitt standar; 



„Med edert stora mannamod j bären det ntan prut; 



„Men riden ej för hastigt med det, utan min befallning". 

 700. Han kysste handen på el Cid och går att fanan taga. 

 De portame uppläto och störtade sig ut. 



Det varsna moremes skyldtvakter och vända om till hären. 



Hvad brådska ibland moreme, hur hasta de ej att väpna sig! 



Brista ville jorden för deras trummors dån. 

 705. J skullen sett de morer sig väpna och med hast i ordning ställa! 



De morer på sin sida två hufvudstandarer föra 



Och bilda tvenne linier, med knektar blandade; — hvem kunde räkna 



dem? 



Ren morernes slagtlinier begynna framåt röras, 



Att med min Cid och hans folk få komma uti handgemäng. 

 710. „Härföljen, biden stilla på detta stället här; 



„Ej bryte någon linien, intills jag det befaller". 



Det kunde han ej Lida, denne Pero Bermuez. 



Han bär i handen fanan och börjar sporra på: 



„Er Skaparen beskärme, trofaste Campeador! 

 715. „Jag går att bringa ert standar in i den större linien. 



„Kom, visen hur j skydden det, j, hvilkas pligt det är". 



Till svar Campeadoren : „För Guds skuld, icke så!" 



Grenmälte Pero Bermuez: „Det blir ej annorlunda", 



Gaf hästen spoiTarne och bragte den in i den större linien. 

 720. De morer motta honom, för att vinna fanan; 



Med stora hugg de gripa an, men bringa honom ej att vackla. 



Han sade, Campeadoren: „Till hjelp, för Skaparens skuld!" 



De hålla sköldarna för hjertat stadeligen. 



De sänka lansame, med vimplar väl beknutna, 

 725. Och luta anletet ned öfver sadelbommen; 



Med stadigt hjerta gå de att hugga in bland dem. 



Med höga rop han manar dem, den uti lycklig timme borne: 



„Slån ned dem, riddersmän, för kärlek och för tro! 



„Jag är Ruy Diaz el Cid, Campeadoren från Bivar". 

 730. De slå sig alla in i linien, der han är, Pero Bermuez; 



Trehundra lansar äro de, enhvar sin vimpel bär. 



De dräpa hvar sin mor, enhvar med hvar sitt hugg. 



