Poema del Cid. 113 



Att grefven don Raimund så flinkt rör sina händer. 

 „Om eder täckes, Cid, vi äre hugade att gå; 



„Bjud hästar gifvas oss, vi mage genast rida. 

 1070. „Från dagen jag blef grefve, jag aldrig åt så genia, 



„Och aldrig lär jag glömma, hur smakligt mål det var." 

 Tre gångare man ger dem med g"oda sadlar på, 



Och goda pelsverksdrägter med mantlarna dertill. 



I midten mellan båda sin plats gref Raimund tog. 

 1075. Till lägrets gräns dem följer kastilianaren: 



„J riden nu, gref Raimund, på riktigt frankiskt vis; 



„Jag tackar eder mycket för allt, det j mig lemnat; 



„Om i er håg det kommer, att vilja taga hämd. 



„Och j mig geiU att söka, j kunnen finna mig; 

 1080. „Och bjuden j ej söka mig, men lemnen mig i frid, 



„Af edert eller mitt kunde något gifvas eder." 



— „Skämta nu, min Cid, j aren utom fara: 



„Betalat har jag eder för hela detta år. 



„Att gå att eder söka, skall man ej tänka på." 

 108.^. Grefven sporrar till, han tänker pä att färdas. 



Han vände på sitt hufvud, tillbaka blickande; 



Han drog åstad med fruktan, att min Cid må ångra sig; 



Hvad den förträfflige ej hade gjort för allt, som i verlden finnes. 



Ty aldrig än en trolöshet han någonsin begick. 

 1090. Nu grefven faren är, han ifrån Bivar vände om; 



Han uppnår sina följen och börjar draga samman 



Det hela segerb}'tet, underbart och stort. 



Hans män så rika bli, att ej de veta hvad de ega. 



v. 1076. Hya vos ides, conde, en guisa de muy Franco. 

 Campeadoren använder här en ordlek, som inges honom af den dubbla betydelsen hos F ran- 

 c US. Grefven af Barcelona, af frankisk härstamning och genom betydande possessioner räk- 

 nande sig till Frankrike, hade uttalat sig föraktligt om kastilianarne, kallande dem malcal- 

 zados. Detta speord vedergäller Campeadoren genom att erinra honom, huru illa han häf- 

 dat sin egenskap af fri man (francus), då han låtit sig fångas. Denna gref Berengar 

 (eller, som poemet kallar honom, Eemond Berengar) var yngre son till Raimund I, och 

 innehade en del af grefskapet jemte sin bror till år 1082, efter hvars mord han styrde 

 dennes del som förmyndare för hans son Raimund III. sedermera el Cids svärson. 



15 



