122 C. G. ESTLANDEK 



Han talade, Minaya, så som det höfs en man: 



„Er nåd begär el Cid, om så är ert behag-, 

 1360. „Att donna Ximena, hans maka, och båda hans döttrar två 



„Från klostret månde utgå, der han dem lemnat har, 



„Samt draga tiU Valencia, till den gode Campeadoren." 



Genmälte dertiU kung*en: „Af hjertat jag mitt bifall ger. 



„Lifsmedel vill jag bjuda, att r mitt land dem ges. 

 1365. „J värj en dem för skymf, för vanära och för ondt. 



„När dessa damer hunnit till gränsen af mitt land, 



„Sen till hur j betjenen dem, j jemte Campeadoren. 



„Mig hören, krigarföljen, samt hela detta hof: 



„Jag vill att Campeadoren af sitt skall intet mista; 

 1370. „Åt alla krigai-följen, som kalla honom herre, 



„Jag återger dem aUt, hvad jag beröfvat dem; 



„De njute godsens frukt, der Campeadoren finnes; 



„Jag fritar deras laoppar från ondt och våldsam död. 



„Att de sin herre tjene, jag gör dem detta allt." 

 1375. Minaya Alvar Fanez hans händer kysste då. 



Han smålog konungen, och talte vackert så; 



„Enhvar, som ville gå att tjena Campeadoren, 



„Jag löser från min tjenst, han dragé hän i Skaparens namn. 



„Oss gagnar detta mer, än annans förolämpning." 

 1380. Här öppnade infanterne af Canion ett samspråk: 



„Stort växer ryktet nu om min Cid campeadoren; 



„Väl skuUe vi hans döttrar oss till stor båtnad äkta; 



„Ej våge vi dock sjelfve gripa saken an; 



„Min Cid är ifrån Bivar, vi grefvar utaf Carrion." 



v. 1380. Bland el Cids motståndare -är det infanterne af Carrion, på hvilka poe- 

 met kastar all skugga, sedan deras uppfostrare och frände Asur Gonzalez blifvit utelyckt 

 (jfr. pag. 70). Garcia Ordonez, hans mäktigaste vedersakare, framskymtar endast flyktigt 

 såsom en afundsam förtalare, och af de öfrige nämnas allenast Alvar Diaz, Gonzalo Asurez 

 (måhända Asur Gonzalez son), Gomez Pelayez. Infanterne sägas (v. 3445) tillhöra familjen Vani- 

 Gomez. Dessa beni-Gomez egde tidigt (före år 915) trakten mellan Zamora och Kastilien. 

 Poemet afser sannolikt de tvennc bröder Diego och Fernando, som lefde på hjeltens tid, och 

 af hvilka den sednare befinnes hafva dött år 1083. Deras slägtskapsförhållande med el Cid 

 är naturligtvis alldeles fiktivt. Desse grefvar kallas i poemet infanter, måhända af afsîgt 

 att förvexla dem med Garica Ordonnez' slägt, som äfvenledes besatt egendomar i trakten af 

 Carrion och var af kunglig härkomst. (Se Dozy, Recherches, t. II pag. LXXXI). 



