Poema del Cid. 127 



I Xalons byggder möter dem stor fröjdbetygelse. 



Der nalkas dem de andre, som gå att hyllning ge Minaya Alvar Fanez. 

 1525. När Abengalvon nalkas, från det han denne varsnat. 



Han gick att famna honom med munnen leende, 



Och kyssande hans skuldra, ty sådan är hans sed: 



„En herrlig dag för eder, Minaya Alvar Fanez; 



„J dessa damer följen, till fromma för vår makt. 

 1530. „Du maka åt el Cid, den kämpen, och j hans rätte döttrar två, 



„Er må vi alla hedra, ty sådan är hans lycka: 



„Om vi hans ofärd sökte, vi nådde honom ej; 



„Vårt blir dock alltid hans, i fred Hksom i krig; 



„Slö håller jag den man, som sanningen ej fattar". 

 1535. IVIinaya Alvar Faifez smålog med sin mun: 



„J, Abengalvon, aren förutan svek hans vän. 



„Om Gud niig för, att hjelten jag återser vid lif, 



„På det, j gjort oss, skolen j ingenting förlora. 



„Nu sökom vårt härberge, ty måltiden är redo". 

 1540. Till svar gaf Abengalvon; „Det löftet mig förnöjer. 



„Om trenne dagar dubbelt jag vedergäller det". 



De drogo i Medina in, der af Minaya de förplägas. 



Belåtne äro alla med välfägnaden, dem ges. 



Att afsked få, nu fordi-ar den konungsliga portvakt; 

 1545. Väl hedrad är min Cid, der han uti Valencia är, 



Af den så rika vägkost, dem i Medina gafs. 



Allt konungen bekostar och fritai- Alvar Fanez. 

 Tilländabragt är natten och morgon brutit in. 



De äro först i messan och rida straxt derpå. 

 1550. De tåga från Medina och öfverfara Xalon, 



Uppför Arbuxuelo de rida fort och fermt; 



Torancios fält med hast tilkyggalägga de, 



Och uppnå så Molina, der Abengalvon herrskai*. 



Den gode bisp Hieronymus, en kiisten utan svek, 

 1555. Går dagar om och nätter, som vakt hos damerna; 



Han på en stridshingst rider och vapnen följa efter. 



v. 1556. Uiidor dut fredliga fraratågandet red krigaren gemenligen en gångare eller 

 paradliiist (palefrcy, fr. palefroi) , till höger gick hans stridshäst eller springare , deraf kallad 

 cavallo en diestro (fr. destrier) eller corredor, och bakom honom fördes vapnen pä en sär- 

 skild packhäst, rocin, fr. ronssin. 



