144 C. G. ESTLANDEE. 



„Från ömsesidor alle, som äro här tillstädes, 

 2090. „Så mine män, som edre, må vara talemän. 



„Gif dem åt oss, min Cid, så hjelpe eder Skaparen." 



— „Jag eger icke döttrar giftvuxne än", han svarte, Campeadoren, 



„Ty unga än de äro och af en ringa ålder. 



„Men högtuppsatte äro infanterne af Carrion; 

 2095. „De anstå mina döttrar och än förnämligare. 



„Jag har dem aflat båda, j hafven fostrat dera. 



„Så jag, som de, vi äre uti eder makt. 



„Se här, de äro i er hand, donna Elvira och donna Sol! 



„J gen dem, åt hvem helst er synes bäst; jag dermed är tillfreds." 

 2100. — „Jag tackar, sade kungen, så er som hela detta hof." 

 Upp reste sig på stunden infanterne af Carrion; 



De gå att handen kyssa på den i lycklig timme borne. 



De byta inför konungen don Alfons sina svärd. 



Han talte, kung don Alfons, alltsom en herre god: 

 2105. „Dig egnom tack och lof. Cid, rättrådig som du är, dock först åt 



Skaparen, 



„Som gett mig edra döttrar för Carrions infanter. 



„Här tar jag med min hand donna Elvira och donna Sol, 



„Och ger dem som trolofvade åt Can-ions infanter. 



„Jag dem förmäler, edra döttrar, med er bevågenhet. 

 2110. „Gud gifve, att j vinnen stor gamman derutaf. 



„I edra händer ger jag infanterne af Camon; 



„Med eder gånge de; jag återvänder nu. 



„I giftohjelp jag ger dem trehundra silfvermark, 



„Att vid sitt bröllop bruka, hvar eder synes bäst; 

 2115. „Det vare i Valencia, det stora, j beherrsken. 



„Så magar såsom döttrar, de äro alla edra barn; 



„Så handla då med dem, som ert behag är, Campeador." 

 Min Cid emottar dem, hans händer kyssande: 



„Jag storligen er tackar som konung och som herre; 

 2120. „J mina döttrar bortgift, jag är ej den, som ger dem." 

 Man talas vid, att enhvar den nästa dagens morgon. 



När solen stiger upp, omvänder dit, derfrån han kommit. 



Här gjorde sig stort rykte, min Cid campeadoren; 



Så mången reslig mula och ståtlig gångare 

 21-25. Begynte han, min Cid, att ge åt hvem hans skänk vill taga, 



